ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 911/482/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі: 
судді Шніт А.В. 
секретар судового засідання Толстокарова І.С.

за участю представників сторін:
від позивача: Сільченко Т.І. - ордер серія АХ №1341271 від 15.04.2026 (в режимі відеоконференції); 
від відповідача: не з`явився; 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Державного підприємства "Зал офіційних делегацій" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю " Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" 
про стягнення 1 105 000грн 

Процесуальні дії по справі.
Державне підприємство "Зал офіційних делегацій" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" про стягнення 1 105 000,00грн заборгованості за договором №ФПД-02/19 від 04.01.2019 про поворотну фінансову допомогу.
Господарський суд Київської області ухвалою від 04.03.2026 постановив передати вказану позовну заяву до Господарського суду Житомирської області (за територіальною підсудністю).
23.03.2026 за вх.№351 на адресу Господарського суд Житомирської області надійшли матеріали згаданої позовної заяви.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023, позовна заява розподілена на розгляд судді Шніт А.В.
Ухвалою від 30.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 30.04.2026 о 10:30.
08.04.2026 за вх.№01-44/1455/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вих.№0704 від 07.04.2026). 
15.04.2026 за вх.№4728 до суду через систему "Електронний суд" надійшли заперечення позивача на вказане клопотання відповідача.
30.04.2026 за вх.№5392/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали суду від 30.03.2026, в якій останній повідомляє, що оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, будуть надані представником для огляду в судовому засіданні. Також зазначено, що станом 30.04.2026 заборгованість відповідача перед позивачем складає 1 105 000,00грн. Крім того, на підтвердження позовних вимог позивач разом із заявою подає суду відповіді докази (виписку по рахунку, копію платіжної інструкції, копію претензії).
Ухвалою від 30.04.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження вих.№0704 від 07.04.2026 (вх.№01-44/1455/26 від 08.04.2026); відклав розгляд справи по суті на 13.05.2026 о 09:30.
05.05.2026 за вх.№01-44/1803/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача (разом з додатками) про розподіл судових витрат, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 24 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу. 
В судовому засіданні 13.05.2026 представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином шляхом надсилання ухвали від 30.04.2026 в його електронний кабінет та на електронну адресу, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.106-107).
Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст.2, ч.1, 2 ст.3, ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень", суд зазначає, що сторони мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Отже, відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце засідання суду по справі №911/482/25.
Згідно з п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що його відсутність не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.
В судовому засіданні 13.05.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення. 

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору про поворотну фінансову допомогу №ФПД-02/19 від 04.01.2019, з урахуванням договору про заміну боржника від 01.10.2025, в частині повернення поворотної фінансової допомоги в розмірі 1 105 000,00грн.
Відповідач-1 правом подання письмового відзиву на позовну заяву відповідно до ст.165 ГПК України не скористався.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
04.01.2019 між Державним підприємство "Зал офіційних делегацій" (надалі - Позикодавець, позивач) та Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (надалі - Позичальник) укладено договір №ФПД - 02/19 про поворотну фінансову допомогу (надалі - Договір №ФПД-02/19) (а.с.10-11).
За умовами п.1.1. вказаного Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику кошти у розмірі, визначеному у пункті 2.1. цього Договору (надалі іменується "поворотна фінансова допомога"), а Позичальник зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим Договором строк.
Розмір поворотної фінансової допомоги становить 5 000 000,00грн (п.2.1. Договору №ФПД-02/19).
Відповідно до п.4.1. Договору №ФПД-02/19 поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до "31" березня 2019 року.
На виконання умов зазначеного Договору позивачем 04.01.2019 перераховано на рахунок Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" поворотну фінансову поворотну допомогу в розмірі 5 000 000,00грн, що підтверджується випискою з рахунку позивача за 04.01.2019 та копією платіжної інструкції №29 від 04.01.2019 (а.с.79-80).
В подальшому між Позикодавцем та Позичальником укладено ряд додаткових угод (№1-№7), якими продовжено строк дії Договору №ФПД-02/19 та строк повернення поворотної фінансової допомоги (а.с.12-18).
Так, додатковою угодою №7 від 20.02.2025 погоджено кінцевий строк повернення поворотної фінансової допомоги - до 29.12.2025.
Як вказано в позові, поворотну фінансову допомогу Позичальник повертав частково. Станом на 19.02.2025 розмір неповернутої поворотної фінансової допомоги склав 1 105 000,00грн.
13.05.2025 між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" (до зміни найменування юридичної особи - ТОВ "СПК-ІНВЕСТ 2021", ід.код 44095332) (надалі - Покупець) укладено договір №649 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (ід.код 00375504) (надалі - Договір купівлі-продажу № 649) (а.с.20-24).
Відповідно до п. 2.1. вказаного Договору, право власності на об`єкт приватизації переходить до Покупця після укладення цього Договору та підписання Акту приймання передачі Об`єкта приватизації.
01.10.2025 між Державним підприємством "Зал офіційних делегацій" (Позикодавець, Кредитор), Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (Позичальник, Первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" (Правонаступник Позичальника, Новий боржник) укладено Договір про заміну боржника (а.с.25).
Зі змісту пункту 1 якого вбачається, що у зв`язку з приватизацією єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", укладенням 13.05.2025 Договору №649 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", та на підставі Акту прийому передачі №13 від 04.07.2025р, Кредитор та Первісний боржник досягли згоди припинити дію всіх укладених правочинів з 01.10.2025, який вважати останнім днем їх дії.
З моменту укладення цього Договору до Нового боржника, як правонаступника усіх майнових прав і обов`язків Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (ід.код 00375504) переходить обов`язок з погашення існуючої станом на 01.10.2025 включно заборгованості (п. 2 Договору про заміну боржника).
Відповідно до п.3. Договору про заміну боржника, заборгованість відображається Кредитором та Первісним боржником в Акті звірки взаєморозрахунків (надалі - Акт) станом на 01.10.2025, який є невід`ємною частиною цього Договору.
Підписанням цього Договору, Сторони підтверджують, що станом на 01.10.2025 у Первісного боржника існує заборгованість перед Кредитором на суму 1 105 000,00 (один мільйон сто п`ять тисяч) гривень 00 копійок за Договором №ФПД-02/19 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 04.01.2019 (п. 4 Договору про заміну боржника).
Згідно Акту звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2025-01.10.2025 заборгованість Первісного боржника перед Кредитором становить 1 105 000,00грн (а.с.26.)
Як зазначено вище, умовами Договору №ФПД-02/19 від 04.01.2019, з урахуванням додаткових угод до нього, передбачено обов`язок Позичальника повернути поворотну фінансову допомогу в повному обсязі не пізніше 29.12.2025.
Позивач вказує, що станом на 28.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" не повернуло поворотну фінансову допомогу в розмірі 1 105 000,00грн, отже не виконало зобов`язання в строк, визначений Договором №ФПД-02/19, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. 
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч. 2).
В силу положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Між сторонами виникли правовідносини на підставі договору про поворотну фінансову допомогу №ФПД-02/19 від 04.01.2019, з урахуванням договору про заміну боржника від 01.10.2025.
Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. Таким чином, поворотна фінансова допомога може бути надана лише на підставі договору, в якому обов`язково має бути зазначено про строк її повернення та про відсутність нарахування процентів або інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, а отже позивачем обов`язково має бути наданий такий договір на підтвердження власних позовних вимог та щодо суті і природи правовідносин, які виникли між сторонами. В іншому ж випадку за умови відсутності укладеного в письмовій формі між сторонами договору, мова може йти лише про безповоротну фінансову допомогу, як те передбачено абзацом першим пп. 14.1.257 ПК України, умовами надання якої не передбачено ані самого повернення коштів, ані строку повернення. За правовим характером договір поворотної фінансової допомоги являє собою договір позики (частина перша статті 1046 ЦК України). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 755/16831/19.
Відповідно до приписів ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з приписами ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За умовами п. 1.1., 2.1., 4.1. Договору №ФПД-02/19 Позикодавець (Державне підприємство "Зал офіційних делегацій") передає у власність Позичальнику (Державному підприємству "Житомирський лікеро-горілчаний завод") кошти у розмірі 5 000 000,00грн, а Позичальник зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у строк - до "31" березня 2019 року.
На виконання умов Договору №ФПД-02/19 позивач 04.01.2019 перерахував на рахунок Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" поворотну фінансову поворотну допомогу в розмірі 5 000 000,00грн, що підтверджується випискою з рахунку за 04.01.2019 та копією платіжної інструкції №29 від 04.01.2019 (а.с.79-80).
В подальшому між Позикодавцем та Позичальником укладено ряд додаткових угод (№1-№7), якими продовжено строк дії Договору №ФПД-02/19 та строк повернення поворотної фінансової допомоги (а.с. 12-18).
Так, додатковою угодою №7 від 20.02.2025 погоджено кінцевий строк повернення поворотної фінансової допомоги - до 29.12.2025.
Як вказано в позові, поворотну фінансову допомогу Позичальник повертав частково. Станом на 19.02.2025 розмір неповернутої поворотної фінансової допомоги склав 1105000,00грн.
За умовами Договору про заміну боржника від 01.10.2025 сторони погодили, що до Нового боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат"), як правонаступника усіх майнових прав і обов`язків Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (Позичальник, Первісний боржник) переходить обов`язок з погашення існуючої станом на 01.10.2025 включно заборгованості перед Державним підприємством "Зал офіційних делегацій" (Позикодавець, Кредитор) за Договором №ФПД-02/19.
Відповідно до п. 3. Договору про заміну боржника, заборгованість відображається Кредитором та Первісним боржником в Акті звірки взаєморозрахунків станом на 01.10.2025, який є невід`ємною частиною цього Договору.
У п.4 Договору про заміну боржника Сторони підтвердили, що станом на 01.10.2025 у Первісного боржника існує заборгованість перед Кредитором на суму 1 105 000,00грн за Договором №ФПД-02/19.
Згідно Акту звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2025-01.10.2025 заборгованість Первісного боржника перед Кредитором становить 1 105 000,00грн (а.с.26.)
Отже, матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача обов`язку щодо повернення позивачу поворотної фінансової допомоги за Договором №ФПД-02/19, з урахуванням договору про заміну боржника, в розмірі 1 105 000,00грн у строк до 29.12.2025.
Однак, відповідач не виконав такий обов`язок у встановлений строк, докази в спростування вказаних обставин в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині повернення поворотної фінансової допомоги в даному випадку покладено на відповідача, і останній не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 105 000,00грн заборгованості за договором №ФПД-02/19 від 04.01.2019, та задовольняє її в повному обсязі.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України).
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Отже, враховуючи вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, не спростовані відповідачем під час розгляду справи, відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат. 
Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, що судовий збір слід покласти на відповідача. 

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 24 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 3 статті 123 ГПК України встановлено, щодо до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 ГПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст.126 ГПК України).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (наведений правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 11.11.2021 у справі №910/7520/20).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23.01.2014, у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015).
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000,00грн до суду подано копії договору про надання правничої допомоги №2026/04/03 від 14.04.2026 (а.с.96-99), акту №27 від 01.05.2026 про надання правничої допомоги за вказаним договором (а.с.100), рахунку на оплату №15 від 14.04.2026 (а.с.101), платіжної інструкції №215 від 15.04.2026 на суму 24 000,00грн (а.с.102).
Разом з тим, на підтвердження своїх повноважень представник позивача - адвокат Сільченко Тетяна Іванівна подала до суду ордер серії АХ №1341271 від 15.04.2026 про надання правничої допомоги Державному підприємству "Зал офіційних делегацій" на підставі договору про надання правничої допомоги №2026/04/03 від 14.04.2026 (а.с.61, 95).
З огляду на встановлені судом обставини, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, враховуючи характер та рівень складності даної справи, принцип пропорційності, суд приходить до висновку, що обґрунтованою, співмірною та документально підтвердженою у даній справі є загальна вартість наданих адвокатом послуг у розмірі 8 000,00грн за підготовку та подачу заперечень на клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, заяви на виконання ухвали суду від 30.03.2026, участь у двох судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Інші витрати, понесені ДП "Зал офіційних делегацій" на оплату професійної правничої допомоги суд покладає на позивача, який взяв на себе відповідні зобов`язання за договором про надання правничої допомоги №2026/04/03 від 14.04.2026. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" (10008, м. Житомир, вул. Ріхтера Святослава, буд.38; ідентифікаційний код 44095332)
на користь Державного підприємства "Зал офіційних делегацій" (08307, Київська обл., м. Бориспіль, АЕРОПОРТ; ідентифікаційний код 26191463; р/р IBAN: НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478):
- 1 105 000,00грн заборгованості за договором №ФПД-02/19 від 04.01.2019 про поворотну фінансову допомогу;
- 16 575,00грн судового збору;
- 8 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.05.26 

Суддя Шніт А.В. 

Надіслати: 1-2 сторонам в Електронні кабінети підсистеми "Електронний суд" + відповідачу на електронну пошту: spk-invest2021@ukr.net