Справа № 750/3140/26
Провадження № 2-о/750/116/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря – Левченка К.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,
заінтересовані особи: Зугреська міська рада Донецького району Донецької області, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в :

16 березня 2026 року представник заявника звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, просить встановити юридичний факт державної реєстрації Харзицьким міським бюро технічної інвентаризації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири виданого Державним житлово-експлуатаційним підприємством 29.05.2000 року на підставі розпорядження №170 від 26.05.2000 року про що зроблено запис в реєстрову книгу за №3361-12 від 29.05.2000 року за ОСОБА_1 та на іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування 1/2 частки квартири від 07.02.2002 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу Воробей О.В., та зареєстровано в реєстрі № 87 про що зроблено реєстраційний напис за № 3361 від 04.11.2002 року за ОСОБА_1 . 
Обґрунтовано заяву тим, що 29 травня 2000 року ОСОБА_1 (далі – заявник), на підставі свідоцтва про право власності став власником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, 07.02.2002 року заявник отримав в дар від ОСОБА_2 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування № 87 посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу Воробей О.В. Через бойові дії Заявник з міста Зугрес перемістився до міста Чернігова, де був взятий на облік внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується довідкою від 13.05.2016 року № 7423-2466. З метою подальшої реалізації прав власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди завданої країною-агресором заявник звернувся через ЦНАП до державного реєстратора за внесенням відомостей про право власності на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Проте, рішенням державного реєстратора №81387776 від 17 жовтня 2025 року йому було відмовлено в державній реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки на запит державного реєстратора не отримано інформації, необхідної для проведення реєстраційних дій.
Встановлення даного факту необхідно заявнику з метою подальшої реалізації прав власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди, завданої країною-агресором.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, представник надіслала заяву, в якій просила суд справу розглядати без її участі та без участі заявника, заявлені вимоги підтримала.
У судове засідання представники заінтересованих осіб не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
29 травня 2000 року ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності став власником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).
07.02.2002 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування № 87, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу Воробей О.В. (а.с. 11).
Довідкою Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради від 13.05.2016 № 7423-2466 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджується, що заявник з міста Зугрес Донецької області перемістився до міста Чернігова, де був взятий на облік внутрішньо переміщених осіб та фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 заререєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9).
Як зазначено у заяві, з метою подальшої реалізації прав власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди завданої країною-агресором заявник звернувся через ЦНАП до державного реєстратора за внесенням відомостей про право власності на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Проте, рішенням державного реєстратора №81387776 від 17 жовтня 2025 року йому було відмовлено в державній реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки на запит державного реєстратора не отримано інформації, необхідної для проведення реєстраційних дій.
Стаття 4 ЦПК України, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною 1 статті 15 та частиною 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) сформульовано висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.
Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21).
Згідно статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Суд встановив, що на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_1 став власником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, 07.02.2002 року заявник отримав в дар від ОСОБА_2 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування № 87 посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу Воробей О.В. 
Даний факт також підтверджується тим, що на свідоцтві про право власності зазначено відомості про приватизацію квартири згідно із Законом України “Про приватизацію державного житлового фонду”, зареєстровані Харцизьким виконавчим комітетом на підставі свідоцтва про право власності, про що було зроблено запис №3361-12 у реєстрову книгу та скріплено печаткою Комунального житлово-експлуатаційного підприємства міста Зугрес Донецької області. Також на Свідоцтві міститься напис про відчуження 1/2 частки квартири ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , завірений приватним нотаріусом Воробей О.В. Відповідно до реєстраційного напису, який міститься на зворотній стороні договору дарування, квартира зареєстрована Харцизьким бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за гр. ОСОБА_1 , реєстровий номер 3361 від 04.11.2002 року. Наведене свідчить про те, що згідно Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 р. №56, а також правил приватизації згідно Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 року №36, які діяли на момент реєстрації за заявником прав власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження у Донецькій та Луганській областях, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р. До зазначеного переліку входить м. Харцизьк м. Зугрес Донецького району Донецької області.
Таким чином, у державного реєстратора не було можливості отримати інформацію про наявність або відсутність державної реєстрації речових прав на квартиру заявника, оскільки ця територія є тимчасово окупованою.
Встановлення факту належності заявнику на праві власності квартири, необхідно йому для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з метою подальшої реалізації прав власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди завданої країною-агресором.
Суд дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження, обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлені.
На підставі викладеного, враховуючи, що цей факт має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 (місце проживання:  АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити юридичний факт державної реєстрації Харзицьким міським бюро технічної інвентаризації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири виданого Державним житлово-експлуатаційним підприємством 29.05.2000 року на підставі розпорядження №170 від 26.05.2000 року про що зроблено запис в реєстрову книгу за №3361-12 від 29.05.2000 року за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Встановити юридичний факт, державної реєстрації Харзицьким міським бюро технічної інвентаризації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування 1/2 частки квартири від 07.02.2002 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу Воробей О.В., та зареєстровано в реєстрі № 87, про що зроблено реєстраційний напис за № 3361 від 04.11.2002 року за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 01.06.2026.

Суддя