Справа № 610/3868/25
Провадження № 2/610/1047/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 Балаклійський районний суд Харківської області в складі: 
головуючого – судді Феленка Ю.А., 
за участю секретаря судового засідання Афоніної Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

06.10.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" (далі – ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022 у сумі 17 231,78 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.02.2022 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "МЕГАБАНК" (далі – АТ "МЕГАБАНК") і відповідачем було укладено кредитний договір № TDB.2022.0120.2527, шляхом підписання Заяви-Договору № TDB.2022.0120.2527 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі – Кредитний договір). На підставі отриманої від клієнта заяви, банк відкрив йому поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки в доларах США та євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, видав платіжну картку міжнародної платіжної системи та надав клієнту кредит, встановивши на його поточний рахунок у гривні доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії – 200 000 грн строком на 12 місяців, з пільговим періодом 62 дні, фіксованою процентною ставкою у пільговий період – 0,0001%, фіксованою базовою процентною ставкою 56% річних, орієнтовною реальною річною процентною ставкою 87,3%, обов`язковим мінімальним платежем 5% від використаного доступного ліміту. АТ "МЕГАБАНК" своє зобов`язання за кредитним договором виконало, натомість відповідач кредитні кошти не повернув, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 17 231,78 грн, з яких 6 467,19 – заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена), 10 764,59 грн – заборгованість зі сплати процентів (у тому числі прострочена). На підставі договорів факторингу право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ". Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за договором кредитної лінії № TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022, судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 11 200 грн.

Заочним рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2025 позов ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" заборгованість за кредитним договором TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022 у сумі 17 231,78 грн, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у сумі 11 200 грн (а.с. 97-100).

25.12.2025 відповідач ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Зачепіло З.Я. подав заяву про перегляд заочного рішення від 02.12.2025, де по суті позову зазначив, що заперечує проти його задоволення, оскільки вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, а надані ним докази є недостатніми, та не дають підстави дійти висновку про існування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Вказав, що надана позивачем Заява-Договір не містить посилання на номер кредитного договору, а також посилання на номер кредитної картки, що дало б підстави стверджувати, що відповідач шляхом підписання саме цієї Заяви-Договору приєднався до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів з метою укладення саме цього кредитного договору, а не будь-якого іншого. Крім того, позивачем не було надано суду первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", які б підтверджували розмір заборгованості відповідача за кредитним договором у сумі 17 231,78 грн, та не надано документів, які підтверджують факт видачі кредитних коштів ОСОБА_1 у зазначеній сумі. До того ж представник відповідача зазначила, що з наданої позивачем виписки з рахунку, як доказу на підтвердження наявності заборгованості відповідача, неможливо встановити наявну суму боргу, його складові, період за який він утворився, що унеможливлює проведення об`єктивного розгляду справи та задоволення вимог банку. В матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити розмір встановленого ліміту, правильність нарахування процентів, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору (а.с. 107-111). 
Разом з цим, представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3 000 грн, яке мотивовано тим, що сума коштів у розмірі 11 200 гривень за надання правової допомоги є завищеною та неспівмірною із складністю справи. В порушення вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, представником позивача не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зазначена справа є малозначною, судова практика щодо вказаною категорії справ є напрацьованою, сталою та не змінюваною вже тривалий час, і не потребує детального вивчення проблеми, аналізу законодавства та розроблення стратегії ведення справи, тому загальна вартість витрат на професійну (правову) допомогу є завищеною та не може бути оцінена в 11 200 гривень (а.с. 112-113, 154-155).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 25.12.2025 про перегляд заочного рішення ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 27.01.2026 заочне рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2025 було скасовано, призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Разом з цим, запропоновано відповідачу протягом 15-ти днів із дня вручення копії даної ухвали подати до суду відзив, копію якого разом з доданими до нього документами надіслати (надати) позивачу одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, в якому викласти заперечення проти позову з посиланням на докази та норми права, якими вони обґрунтовуються. Роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами (а.с. 141-142).
Копію вказаної вище ухвали представник відповідача – адвокат Зачепіло З.Я. отримала 29.01.2026, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до її електронного кабінету в системі "Електронний суд" (а.с. 146).
Тобто строк для подання відзиву сплинув 13.02.2026.
Засобом поштового зв`язку 05.03.2026 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (дата відправки 23.02.2026), тобто поза межами строку для його подання, встановленого судом.
За таких обставин, поданий представником відповідача відзив на позовну заяву судом не приймається. Разом з цим, суд розцінює заперечення відповідача, викладені у заяві про перегляд заочного рішення, як його позицію щодо заявлених позовних вимог, та вважає за можливе врахувати їх при ухваленні рішення.

13.03.2026 представник позивача через електронний кабінет в системі "Електронний суд" подав додаткові пояснення у справі, які по своїй суті є відповіддю на відзив, поза межами встановленого судом строку, оскільки, як убачається з роздруківки трекінгу поштового відправлення R650110012920, відзив було отримано представником позивача 26.02.2026 (а.с. 160-171). 
Враховуючи, що судом не було прийнято відзив на позовну заяву, відтак додаткові пояснення, які по суті є відповіддю на відзив та подані представником позивача поза межами встановленого судом строку, судом також не приймаються.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 188).
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу – судової повістки про виклик до суду на 11:00 год 26.05.2026 до електронного кабінету представника відповідача в системі "Електронний суд" 21.03.2026, що відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вважається належним врученням повістки і відповідачу.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області 15.10.2025 позовну заяву ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 610/3868/25 (№2/610/1757/2025) та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02.12.2025 (а.с. 82).
Ухвалою суду від 02.12.2025 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи (а.с. 93).
Заочним рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2025 позов ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено (а.с. 97-100).
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 27.01.2026 заочне рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 02.12.2025, ухвалене у справі № 610/3868/25 (№2/610/1757/2025) за позовом ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 19.03.2026 (а.с. 141-142).
Ухвалою від 19.03.2026 визнано обов`язковою явку представника позивача в судове засідання 26.05.2026 (а.с. 181).
22.04.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання, про розгляд справи за його відсутності, де він зазначив, що за погодженням між позивачем (ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ") та Адвокатським об`єднанням "АЛЬЯНС ДЛС" не передбачається участь позивача та/або його представника у судових засіданнях в спорах щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами з боржників фізичних осіб, а також повідомив, що готовий надати суду пояснення з будь-яких пов`язаних з предметом спору питань у письмовому вигляді (а.с. 185).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до умов кредитного договору, укладеного 02.02.2022 шляхом підписання сторонами Заяви-Договору № TDB.2022.0120.2527 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі – Кредитний договір) ОСОБА_1 отримав від АТ "МЕГАБАНК" грошові кошти у виді встановленого кредитного ліміту на його поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 , строком на 12 місяців з пільговим періодом використання до 62 днів, пільговою процентною ставкою 0,0001% річних, фіксованою базовою процентною ставкою 56% річних, орієнтовною реальною річною процентною ставкою 87,3%, обов`язковим мінімальним платежем 5% від використаного доступного ліміту. Кредитний договір підписано відповідачем власноруч (а.с. 12-13).
Аналогічні умови наведені у паспорті кредиту (а.с. 17-18).
За даними довідки про відкриття рахунків, що є додатком до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, 02.02.2022 на ім`я ОСОБА_1 відкрито поточні рахунки, зокрема поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 (а.с. 16).
Згідно з виписками по особовим рахункам позичальника станом на 03.09.2024 у ОСОБА_1 сформувалась заборгованість перед банком у загальному розмірі 17 231,78 грн, з яких 6 467,19 – заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена), 10 764,59 грн – заборгованість зі сплати процентів (у тому числі прострочена) (а.с. 20-31).
03.09.2024 за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ "МЕГАБАНК" та ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022, що підтверджується витягом з Реєстру договорів, що є Додатком № 1 до Договору відступлення прав вимог № GL1N426240 від 03.09.2024 (а.с. 33-35, 36).
27.12.2024 між ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" та ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" було укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022 у загальній сумі заборгованості 17 231,78 грн, з яких 6 467,19 – заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена), 10 764,59 грн – заборгованість зі сплати відсотків (у тому числі прострочена) (а.с. 38, 41-43).
Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги, зокрема платіжні інструкції про здійснення оплати за відступлення прав вимоги (а.с. 37, 43).
Відповідно до наданої банком довідки-розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 кредитним договором № TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022 станом на 03.09.2024 становить 17 231,78 грн, з яких 6 467,19 – заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена), 10 764,59 грн – заборгованість зі сплати відсотків (у тому числі прострочена) (а.с. 19).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Мотиви суду.

Як було встановлено судом, між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022, укладеного між відповідачем ОСОБА_1 і первісним кредитором – АТ "МЕГАБАНК", правонаступником якого є позивач ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ".
Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредитного ліміту, строки та умови повернення кредитних коштів, розміри плати за користування кредитними ними та інші умови правовідношення.
Договір був підписаний відповідачем власноручним підписом.
Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами.
На виконання умов кредитного договору від 02.02.2022 АТ "МЕГАБАНК" було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_1 .
Факт встановлення кредитного ліміту на рахунок відповідача підтверджується даними виписки по особовому рахунку відповідача, довідкою про відкриття на його ім`я поточного рахунку, яку він також підписав власноруч.
Як убачається з виписки по особовому рахунку відповідачу на відкритий картковий рахунок згідно з кредитним договором № TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022 було нараховано кредитні кошти, які він використовував, заборгованість за тілом кредиту складає 6 467,19 грн.
Таким чином позивачем доведено факт надання кредитних коштів саме відповідачу. Отже, його заперечення в цій частині є безпідставними. 
Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, суд зазначає таке.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Позивачем на підтвердження розміру нарахованих процентів надано виписки по особовому рахунку відповідача за періоди 02.02.2022 – 02.12.2022 та 03.12.2022 – 03.09.2024, в яких відображено рух наданих кредитних коштів та довідки-розрахунку заборгованість станом на 03.09.2024.
Водночас у довідці-розрахунку відображена лише загальна сума без конкретизації строку нарахування, процентної ставки нарахування тощо, а з виписок по рахунку також не можливо встановити розмір процентної ставки, за якою нараховувалися проценти за користування коштами.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
Належним чином дослідити розрахунок заборгованості за кредитним договором, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з випискою з особового рахунку позичальника, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду (постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі № 404/251/17, від 05.12.2018 року у справі № 346/5603/17, від 20.07.2022 року у справі № 343/557/15-ц, від 14.09.2022 року у справі № 369/7147/15-ц).
Натомість позивачем не надано детального розрахунку заборгованості по процентах за користування кредитними коштами в межах строку дії договору, тому суд позбавлений можливості перевірити його, оцінити у сукупності та взаємозв`язку із випискою з особового рахунку відповідача, а також навести свій розрахунок у судовому рішенні. 
Разом з цим, суд зазначає, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи детального розрахунку заборгованості ухвалою суду від 19.03.2026 явку представника позивача було визнано обов`язковою для надання особистих пояснень щодо розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача, наявних в матеріалах справи. Однак представник позивача своїм правом не скористався, у судове засідання не прибув, посилаючись на те, що договором про надання правничої допомоги, укладеним між позивачем і АО "АЛЬЯНС ДЛС", не передбачено участі позивача або його представника у судових засіданнях у подібних спорах.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та порушив умови кредитного договору, укладеного між ним і банком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022 заборгованості за тілом кредиту у сумі 6 467,19 грн.
В іншій частині позову слід відмовити.

Судові витрати.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). 
У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 909,14 грн (6 467,19 х 2 422,40 / 17 231,78 = 909,14).

Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 11 200 грн, суд зазначає таке.
За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу – це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
01.07.2025 між ТОВ "ФК "ЄВРОКРЕДИТ" і Адвокатським об`єднанням "АЛЬЯНС ДЛС" (далі – АО "АЛЬЯНС ДЛС") укладено договір про надання правничої допомоги № 1/07, до якого додається реєстр боржників від 21.07.2025, відповідно до яких адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав і інтересів клієнта з питань, зокрема, у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022 (а.с. 48-53, 54).
У відповідності до акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12112261 від 14.08.2025, вартість наданих АО "АЛЬЯНС ДЛС" правових і юридичних послуг ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" складає 11 200 грн (складання позовної заяви – 10 000 грн, проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника – 1 200 грн) (а.с. 55).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними.
У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Частиною 5 статті 137 ЦПК передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд вважає співмірним наданий АО "АЛЬЯНС ДЛС" обсяг послуг з їх вартістю 11 200 грн, враховуючи умови договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг. 
Доводи відповідача щодо неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу та зменшення їх розміру до 3 000 грн суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не містять конкретних заперечень, ґрунтуються лише на загальних твердженнях та власних припущеннях. 
Відтак внаслідок часткового задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягають стягненню в сумі 4 203,43 грн (6 467,19 х 11 200 / 17 231,78 = 4 203,43).

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 207, 526, 530, 612, 626, 628, 633, 1049, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" заборгованість за кредитним договором TDB.2022.0120.2527 від 02.02.2022 у сумі 6 467 (шість тисяч чотириста шістдесят сім) гривень 19 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" витрати зі сплати судового збору у сумі 909,14 грн та витрати на правову допомогу у сумі 4 203,43 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК ЄВРОКРЕДИТ", місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, код ЄДРПОУ 40932411.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 01 червня 2026 року.

Суддя	Ю.А. Феленко