179/2323/25
2/179/359/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року  Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі судового засідання Хорольській І.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1500-7113 від 21.01.2025 у розмірі 54 596,49 грн. та стягнути судові витрати. 
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.01.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС”, Код ЄДРПОУ: 38548598 і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1500-7113. 
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 20 000,00 грн.; строк кредитування – 365 днів; базовий період* – 30 днів; стандартна % ставка – 0,99 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення Договору; промо % ставка – 0.85 % (нуль цілих, вісімдесят п`ять сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Також Додатковою угодою_№1 від 26.02.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1500-7113 від 21.01.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 900,00 грн.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1500-7113 від 21.01.2025 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви.
В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. 
Станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 54 596,49 гривень, а саме:
- заборгованість за кредитом – 18 381,58 гривень;
- заборгованість за нарахованими процентами – 26 137,16 гривень;
- заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 10 077,75 гривень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, підтримує позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду відзив, в якому вказала на те, що при отриманні кредиту у 20 000 грн, нею вже було сплачено 26 100 грн, що підтверджується скріншотами транзакцій. Вона вважає, що повернула тіло кредиту повністю, проте Позивач ці оплати не врахував. Відповідач неодноразово намагалася вирішити питання мирним шляхом, але їй відмовили. На даний час її єдиний дохід — пенсія 4 397,30 грн.
29.01.2026 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, згідно з якими зазначає, що у кредитному договорі № 1500-7113 р. сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування і ОСОБА_1 погодилась з такими умовами, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором A6586.
За період з 21.01.2025 року по 24.08.2025 року (включно)- нарахування процентів відбувалось за Стандартною процентною ставкою, яка становить 0,99% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. 
08.02.2025 року – Відповідачем було внесено платіж у розмірі 3 500,00 грн. 
17.02.2025 року – Відповідачем було внесено платіж у розмірі 3 000,00 грн. 
26.02.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду від 26.02.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії № 1500-7113 від 21.01.2025 року., на підставі якого Відповідачу було перераховано 900,00 грн. В результаті чого, строк кредитування було збільшено до 401 днів, а 18.03.2025 року – Відповідачем було внесено платіж у розмірі 6 300,00 грн. 
15.04.2025 року – Відповідачем було внесено платіж у розмірі 450,00 грн. 
16.04.2025 року – Відповідачем було внесено платіж у розмірі 350,00 грн. 
19.04.2025 року – Відповідачем було внесено платіж у розмірі 6 000,00 грн. 
21.05.2025 року – до Відповідача було застосовано нарахування штрафів в порядку ст. 625 ЦПК у зв`язку із наявністю у Відповідача простроченої заборгованості, у розмірі 372,25 грн. 
21.05.2025 року – Відповідачем було внесено платіж у розмірі 6 500,00 грн. 
Протягом періоду кредитування Відповідачем було внесено платежі в загальному розмірі – 26 100,00 грн., з яких 23 209,33 грн. було враховано на погашення заборгованості за користування кредитними коштами, 372,25 грн. було враховано на погашення відсотків по ст. 625 ЦК України, 2 518,42 грн. було враховано на погашення основного боргу. 
За період з 21.06.2025 року по 18.07.2025 року (включно) до Відповідача було застосовано нарахування штрафів в порядку ст. 625 ЦПК у зв`язку із наявністю у Відповідача простроченої заборгованості, у розмірі 367,63 грн. за кожен день прострочення заборгованості у загальній сумі 10 077,75 грн., що не перевищує 50% від неповернутої Позичальником суми Кредиту. 
За період з 25.08.2025 року по 21.10.2025 року (включно)- нарахування процентів відбувалось за Стандартною процентною ставкою, яка становить 0.85% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що 21.01.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС”, Код ЄДРПОУ: 38548598 і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1500-7113. (а.с.12-21)
Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. (а.с.36)
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідачем за кредитним договором № 1500-7113 від 21.01.2025 року утворилася заборгованість, з врахуванням часткового списання боргу, яка становить 54 596,49 гривень, а саме:
- заборгованість за кредитом – 18 381,58 гривень;
- заборгованість за нарахованими процентами – 26 137,16 гривень;
- заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 10 077,75 гривень (а.с. 42-45).
Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
У той же час відповідач сплатила кошти у сумі 26 100 грн, що свідчить про підтвердження взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.
Щодо розміру заявлених до стягнення з відповідача процентів, суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.

Крім того, з огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Пунктом 1.2 вищезазначеної Резолюції Генеральної Асамблеї ООН, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року №543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору.
Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац 3 підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013 року, №7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах 1-2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.
Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.
У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.
Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 провадження №61-1602св20.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 викладено, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
У пункті 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Суд звертає увагу, що вказана сума відсотків у розмірі 36214,91 грн. з огляду на сам розмір кредиту у розмірі 20000,00 грн, при вже сплачених 26100 грн, є явно завищеною, не є співмірною сумі кредиту, а отже суперечить принципам розумності та добросовісності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлений сторонами договору розмір відсотків є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру процентів за договором до суми. 
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1500-7113 від 21.01.2025 у розмірі 44 481,58 грн., з яких: 18 381,58 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 26100 грн. – заборгованість за відсотками. Однак враховуючи, що відповідачем вже сплачені кошти у сумі 26100,00 грн, з відповідача слід стягнути лише заборгованість за тілом кредиту 18 381,58 грн.
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 1).
Таким чином, з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 813,9 грн. 

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1500-7113 від 21.01.2025 р., в розмірі 18381,58 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 813,9 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (ЄДРПОУ 38548598, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, оф.407).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя Т.А.Ковальчук