Справа № 344/12287/25 
Провадження № 22-ц/4808/875/26 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючої (суддя-доповідач)  Пнівчук О.В.,
суддів:     Луганської В. М., Томин О.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє, адвокат Бандура Володимир Олексійович, на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2026 року, у складі судді Татарінової О. А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної компенсації, завданої внаслідок ДТП, 
в с т а н о в и в :
15 липня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної компенсації, завданої внаслідок ДТП.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 квітня 2025 року о 07 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Флотській, 10-Б, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи обгін, не впевнившись у безпеці маневру, допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , за інерцією також здійснив наїзд на транспортні засоби, що стояли, а саме «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 та транспортний засіб «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_4 , належить ОСОБА_5 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
На місці події працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було оформлено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №296961 від 11.04.2025 за ст. 124 КУпАП, за результатом розгляду протоколу постановою Івано-Франківського міського суду від 04 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вказана постанова набрала законної сили 17.06.2025.
Зазначив, що внаслідок протиправної поведінки водія ОСОБА_1 було пошкоджено транспортний засіб позивача - автомобіль марки «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , та йому заподіяно майнової та моральної шкоди.
Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy», яким керував ОСОБА_1 був застрахований згідно полісу №221518836 в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
Про вказану дорожньо-транспортну пригоду за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_5 , позивачем було подане відповідне повідомлення ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
04 липня 2025 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перераховано на особистий рахунок позивача відшкодування збитків у розмірі 195 037,41 грн.
Після оформлення матеріалів адміністративної справи, 11 квітня 2025 року автомобіль позивача з місця події було доставлено на територію автосервісу, що належить ФОП ОСОБА_6 , де було проведено його відновлювальний ремонт із заміною відповідних складових частин.
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №MRD-9060-2215277 від 19.05.2025 та рахунку на оплату №MRD-9060-2328650 від 07.07.2025, наряду-замовлення на ремонт транспортного засобу №MRD-9060-2328650 від 07.07.2025 та рахунку на оплату № MRD-9060-2328650 від 07.07.2025, вартість запасних частин, матеріалів, товарів, які були використані для ремонту транспортного засобу становить 126 725 грн.
За перерахунок даних коштів на рахунок отримувача, позивач сплатив комісійний збір банку 1267,30 грн.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № MRD-9060-2128152 від 26.06.2025, наряду-замовлення на ремонт транспортного засобу № MRD-9060-2128152 від 26.06.2025 та рахунку на оплату № MRD-9060-2128152 від 26.06.2025 вартість послуг ремонту транспортного засобу становить 118080 грн, за перерахунок яких позивачем сплачено комісійний збір банку 1180,80 грн.
Загальна сума витрачених позивачем коштів на запасні частини, матеріали, товари, та послуги, які були використані для ремонту його автомобіля становить 247253,10 грн. 
Невідшкодована страховиком сума завданої позивачу майнової шкоди становить 52215,69 грн (247253,10 - 195037,41) відшкодувати яку відповідач у добровільному порядку відмовився.
Позивач зазначив також, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_1 та у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу йому заподіяно моральну шкоду. Через дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 11 квітня 2025 року з вини ОСОБА_1 , автомобіль позивача марки «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримав значні механічні пошкодження та перебував у несправному стані більше двох місяців. Така обставина спричинила ряд незручностей через що позивач змушений був тривалий час користуватися громадським транспортом та послугами таксі, щоб дістатися на робоче місце.
Заподіяні втрати немайнового характеру (моральну шкоду) позивач враховуючи вимоги розумності і справедливості, оцінює в розмірі 30 000,00 грн, яку повинен відшкодувати відповідач ОСОБА_1 .
Посилаючись на зазначені обставини позивач просив постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, майнову шкоду у розмірі 52 215,69 грн, моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн, та понесені судові витрати.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2026 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 52 215,69 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2220,43 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Бандура В. О. подав апеляційну скаргу.
Вважає рішення, таким що постановлено з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування фактичних обставин справи.
Зазначає, що суд першої інстанції вирішуючи спір, фактично підмінив правову категорію «реальні збитки» категорією «фактичні витрати», що не відповідає змісту статті 22 ЦК України. Вказана норма передбачає відшкодування саме тих втрат, які є об`єктивно необхідними для відновлення порушеного права, а не будь-яких втрат, які особа вирішила понести на власний розсуд, оскільки відповідальність особи, яка завдала шкоди стає необмеженою та залежить виключно від поведінки потерпілого. Суд першої інстанції не дослідив чи були витрати позивача на ремонт транспортного засобу необхідними, економічно обґрунтованими та співмірними. Вважає, що обмежившись встановленням факту здійснення таких витрат, суд безпідставно поклав їх на відповідача.
Позивач не надав суду висновку судового експерта або звіту суб`єкта оціночної діяльності, який би був складений відповідно до вимог чинного законодавства та містив обґрунтований розрахунок вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Суд взяв до увагу оцінку вартості матеріального збитку, проведену страховою компанією, складеного ФОП ОСОБА_7 , однак такий стороною позивача до матеріалів справи не долучався. 
Суд необґрунтовано поклав в основу рішення суду документи, складені фізичною особою підприємцем, який здійснював ремонт транспортного засобу.
Апелянт вважає, що позивач не довів, що розмір шкоди є більшим, ніж визначено страховиком, а також не спростував відповідний розрахунок належними доказами.
Суд задовольнив вимоги про стягнення моральної шкоди, не встановивши факт її заподіяння та розмір. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність у позивача істотних моральних страждань. Суд не навів жодних мотивів визначення розміру моральної шкоди саме у сумі 30 000 грн, не зазначив які критерії були враховані при її визначенні.
Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Сенич В. посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та зазначає, що позивач як потерпілий вправі пред`являти до винної особи вимоги про відшкодування заподіяної шкоди, до яких законом віднесено витрати, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто без врахування коефіцієнту фізичного зносу.
Зібраними в справі доказами доведено, що фактичний розмір шкоди перевищує суму страхового відшкодування, натомість відповідач не надав суду відомості на спростування розміру матеріальної шкоди, та що вартість матеріального збитку не відповідає фактичним витратам понесеним позивачем.
Вважає, що судом обґрунтовано стягнуто на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Представник позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (п.1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України).
Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 
Частиною першою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Враховуючи категорію справи та ціну позову в даній справі, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивач довів фактичне понесення витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, а враховуючи що страхове відшкодування не покрило їх у повному обсязі, суд визнав обґрунтованими позовні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_1 різниці між фактичними витратами та сумою страхової виплати з урахуванням зносу у розмірі 52 215,69 грн. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав порушення звичайного способу життя, моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, необхідністю докладання додаткових зусиль для відновлення транспортного засобу та необхідності звернення до суду, з огляду на засади розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.
З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено що 11 квітня 2025 року о 07 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Флотській, 10-Б, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи обгін, не впевнившись у безпеці маневру, допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , за інерцією також здійснив наїзд на транспортний засіб «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження.
Транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy», яким керував ОСОБА_1 був застрахований згідно полісу №221518836 в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
23.04.2025 представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» проведено огляд транспортного засобу – «Audi A4», 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_3 , на підставі якого складено Акт огляду транспортного засобу № страхової справи 250001301969 та зазначені пошкодження автомобіля внаслідок ДТП.
Згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 04 червня 2025 року ОСОБА_1 , 11 квітня 2025 року о 07 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Флотській, 10-Б, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» н.з. НОМЕР_7 , був неуважний, здійснюючи обгін, не впевнившись у безпеці маневру, допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія – ОСОБА_3 , за інерцією також здійснив на транспортний засіб, що стоїть, а саме «Audi A4» н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортний засіб «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_8 , під керуванням водія – ОСОБА_5 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.14.2.б, п.12.1, п.2.3б) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 
Згідно наряду-замовлення на ремонт транспортного засобу №MRD-9060-2128152 від 26.06.2025 року Замовник – Назар звернувся до ФОП ОСОБА_6 для ремонту транспортного засобу «Audi A4» В8 (8К2), 2.0. TFSI 2012 WAUFFAFL9DA166885.
Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №MRD-9060-2128152 від 26.06.2025 року підписаного між Замовником та ФОП ОСОБА_6 , виконавець виконав, а Замовник прийняв роботи послуги щодо технічного обслуговування і ремонту автомобіля, детальний перелік та вартість котрих в тому числі і детальний перелік та вартість деталей, матеріалів, автозапчастин Виконавця, які були використані при виконанні робіт, містяться у замовленні-наряді №MRD-9060-2128152 від 11.04.2025, що є невід`ємною частиною цього Акту.
Замовник підтвердив отримання наданих послуг, вартість яких склала 118 080,00 грн.
Згідно рахунку на оплату №MRD-9060-2128152 від 26.06.25 року, вартість ремонту транспортного засобу «Audi A4» В8 (8К2), 2.0. TFSI 2012 WAUFFAFL9DA166885 становить 118 080,00 грн. 
Відповідно до квитанції на переказ готівки №6 від 27.06.2025 року АТ «Ощадбанк», ОСОБА_2 сплатив на рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 118 080,00 грн, згідно рахунку на оплату №MRD-9060-2128152 та 1 180,80 грн комісійний збір банку. 
ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно страхового акту №250001301969 від 04.07.2025, відшкодовано ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 160 000,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №3Р080126 від 04.07.2025.
Також, 04.07.2025 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно страхового акту №250001343925 від 04.07.25, відшкодовано ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 35 037,41 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №3Р080224 від 04.07.2025. 
Із наряду-замовлення на ремонт транспортного засобу №MRD-9060-2328650 від 07.07.2025 року вбачається, що Замовик – Назар звернувся до ФОП ОСОБА_6 для ремонту транспортного засобу «Audi A4» В8 (8К2), 2.0. TFSI 2012 WAUFFAFL9DA166885.
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг №MRD-9060-2328650 від 07.07.25 Виконавець у відповідності до умов договору про надання послуг по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля (ів) №MRD-9060-2328650 від 07.07.25 виконав, а Замовник прийняв роботи (послуги) щодо технічного обслуговування і ремонту автомобіля, детальний перелік та вартість котрих (в тому числі і детальний перелік та вартість деталей, матеріалів, автозапчастин Виконавця, які були використані при виконанні робіт) містяться у замовленні-наряді MRD-9060-2328650 від 11.04.2025, що є невід`ємною частиною цього Акту. Вартість виконаних робіт становить 126 725,00 грн. 
Замовник підтвердив отримання наданих послуг, вартість яких склала 126 725,00 грн. 
З рахунку на оплату №MRD-9060-2328650 від 07.07.2025 року вбачається, що вартість ремонту транспортного засобу «Audi A4» В8 (8К2), 2.0. TFSI 2012 WAUFFAFL9DA166885 становить 126 725,00 грн. 
Згідно квитанції на переказ готівки №59 від 07.07.2025 року АТ «Ощадбанк», ОСОБА_2 сплачено грошові кошти ОСОБА_6 в розмірі 126 725,00 грн, згідно рахунку на оплату №MRD-9060-2328650 та 1 267,30 грн. комісійний збір банку.
Згідно відповіді ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» від 25.11.2025 на запит адвоката Сенича В. вбачається, що відповідно до Звіту №51094, складеного ФОП ОСОБА_7 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi А4 д.р.н. НОМЕР_3 (647 799,17 грн), перевищує його ринкову вартість (401 226,23 грн), відтак розрахунок суми страхового відшкодування було проведено згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
Ринкова вартість автомобіля Audi А4 д.р.н. НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди, згідно Звіту №51094/1 складає 206 188,82 грн. Франшиза, згідно Полісу, становить 0,00 грн.
Таким чином, розрахунок суми страхового відшкодування: 401 226,23 грн - 206 188,82 грн - 0,00 грн = 195 037,41 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування: 160 000,00 грн. (Ліміт, згідно Полісу ЕР-221518836).
Розрахунок суми страхового відшкодування за Договором: 35 037,41 грн. Відтак належна сума страхового відшкодування 195 037,41 грн була перерахована згідно наданої заяви на реквізити АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.
Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Із матеріалів справи вбачається, що сторонами не заперечуються обставини щодо ДТП, яка мала місце 11 квітня 2025 року з вини відповідача ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Також не заперечується, що внаслідок ДТП було пошкоджено належний позивачу ОСОБА_2 транспортний засіб автомобіль Audi А4 д.р.н. НОМЕР_3 .
Разом з тим між сторонами існує спір щодо відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу, що перевищує суму виплаченого страхового відшкодування.
Матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплачено позивачу ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 195 037,41 грн. 
Страхова компанія при виплаті страхового відшкодування виходила із того, що відповідно до Звіту №51094, складеного ФОП ОСОБА_7 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi А4 д.р.н. НОМЕР_3 (647 799,17 грн) перевищує його ринкову вартість (401 226,23 грн), а ринкова вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди складає 206 188,82 грн, відтак власнику транспортного засобу згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Разом з тим, судом встановлено, що позивач здійснив ремонт належного йому транспортного засобу після ДТП. Загальна сума витрачених ним коштів на ремонт автомобіля Audi А4 д.р.н. НОМЕР_3 становить 244 805,00 грн, що підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів справи.
На підтвердження зазначених обставин позивачем надано належні докази проведення як ремонтних робіт ФОП ОСОБА_6 так і здійснення ним оплати, зокрема: наряди-замовлення на ремонт транспортного засобу від 26.06.2025 та 07.07.2025; Акти приймання-передачі наданих послуг від 26.06.2025 та 07.07.2025; рахунки на оплату від 26.06.2025 та 07.07.2025, а також квитанції від 26.06.2025 та 07.07.2025 про переказ коштів на загальну суму 244 805,00 грн. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не спростував достовірність наявних у матеріалах справи доказів, що відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком, а також не заявляв клопотання про проведення експертизи, яка б на його думку підтвердила дійсну матеріальну шкоду, заподіяну позивачу внаслідок ДТП.
Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд взяв до увагу оцінку вартості матеріального збитку, проведену страховою компанією, складеного ФОП ОСОБА_7 , однак такий стороною позивача до матеріалів справи не долучався не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявна відповідь ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» від 25.11.2025 (а.с. 85-86) щодо розрахунку суми страхового відшкодування ОСОБА_2 з посиланням на Звіт № 51094, складеного ФОП ОСОБА_7 , зазначені обставини стороною відповідача не спростовані.
Відповідач заперечуючи позовні вимоги, не вказав які саме витрати позивача на ремонт транспортного засобу не є необхідними, економічно обґрунтованими чи співмірними. Доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки сам по собі факт незгоди скаржника з висновками суду не спростовує правомірності стягнення відповідних витрат з відповідача. Суд, встановивши факт понесення позивачем витрат на відновлення автомобіля та надавши належну оцінку поданим доказам, обґрунтовано вирішив питання про їх розподіл.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди заподіяної позивачу внаслідок ДТП слід зазначити наступне.
Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою цієї статті передбачено,що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,а також в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 , посилаючись на заподіяння йому внаслідок пошкодження транспортного засобу, моральної шкоди просив стягнути з відповідача на її відшкодування 30 000 грн.
Суд першої інстанції вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди обґрунтовано взяв до уваги те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав порушення звичайного способу життя, моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, необхідність докладання додаткових зусиль для відновлення транспортного засобу та необхідності звернення до суду, а також з огляду на засади розумності та справедливості дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 10 000,00 грн.
Таким чином, суд задовольнив позов ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди частково та стягнув на її відшкодування 10 000 грн, а не 30 000 грн, як про це зазначив представник відповідача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку наданим доказам та дійшов обґрунтованого висновку що матеріали справи містять належні та допустимі докази про розмір завданої ДТП шкоди, а відтак правильно частково задовольнив позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє, адвокат Бандура Володимир Олексійович, залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківськгго міського суду від 03 березня 2026 року – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча         О.В. Пнівчук
Судді:          В. М. Луганська 
О.О Томин