Справа № 367/10992/25

Справа №367/10992/25
Провадження №2-др/367/57/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року        м. Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Ткаченко М.О., за участю секретаря судового засідання Лебідь Є.І., розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача - адвоката Шишка Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, треті особи - ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Шишка Ю.О. до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, треті особи - ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09 березня 2026 року позов задоволено. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 182026,09 грн та судовий збір в сумі 1820,25 грн.
07.04.2026 року від представника позивача - адвоката Шишка Ю.О. надійшла заява, згідно із якої просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 31030,00 гривень. В обґрунтування заяви вказує, що 05.03.2026 представником позивача було направлено заяву про стягнення з відповідача понесених судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу. До вищевказаної заяви представником позивача долучені докази відповідних витрат, проте питання вирішено не було.
Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення до Ірпінського міського суду Київської області не надходило.
Учасники справи були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, проте у судове засідання не з`явилися, жодних заяв або клопотань від них не надходило, що у відповідності до вимог ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної заяви.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг: ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, фіксація розміру гонорару відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 20 січня 2021 року по справі № 357/11023/18 (провадження № 61-18258св19), у якій зазначено, що «... саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності».
Як убачається з матеріалів справи у позовній заяві представником позивача повідомлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та визначив їх у 36768,07 грн, а саме:
1) судовий збір за подання позовної заяви – 1 820,26 грн;
2) первинна консультація адвоката – 4 000 грн;
3) складання та подання до суду позовної заяви – 15 000 грн;
4) витрати адвоката на представництво в судових засіданнях позивача (попередньо 4 судових засідання) – 16 000 грн. (4 000 грн. за 1 судове засідання);
5) складання та подання до суду відповіді на відзив, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та за необхідності інших заяв та клопотань під час розгляду справи – із розрахунку одна година роботи адвоката - 50% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік», а саме 1 460 грн.
У відзиві відповідача позиції щодо попереднього розміру заявлених судових витрат позивача представником відповідача не висловлювалося.
05.03.2026 від представника позивача надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 31030 грн, на підтвердження чого надано такі докази.
26.08.2025 між адвокатом Шишкою Ю.О. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правничої допомоги, на підставі якого адвокатом видано ордер №1612205 від 18.09.2025.
Згідно із вказаним договором про надання правничої допомоги 26.08.2025 між адвокатом Шишкою Ю.О. та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої затверджено порядок оплати послуг за надання правничої допомоги у Ірпінському міському суді Київської області по справі щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. 
Вищевказаною додатковою угодою встановлено, що за складання та подання до суду позовної заяви клієнт сплачує – 15 000 грн., за складання кожного процесуального документу по справі клієнт сплачує адвокату 50% від прожиткового мінімуму на одну особу встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» за одну годину роботи адвоката, а саме 1 460 грн., також встановлена вартість одного судодня – 4 000 грн та вартість усної консультації та узгодження правової позиції – 4 000 грн.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
03.03.2026 Мокієнко М.С. підписано звіт про хід та результати виконання доручення, складений адвокатом Шишкою Ю.О. 20.10.2025. Зокрема, адвокатом під час підготовки та розгляду цивільної справи № 367/10992/25 надані наступні послуги (детальний опис виконаних робі): 
Забезпечено участь у 1 судовому засіданні (17.11.2025) – 4 000 грн.;
Складання та подання:
1. позовної заяви (18.09.2025) – 15 000 грн;
2. заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (14.10.2025) – 0,5 год роботи адвоката – 730 грн;
3. заяви про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив (29.10.2025) – 0,5 год роботи адвоката – 730 грн;
4. заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі (07.11.2025) – 1 год роботи адвоката – 1 460 грн;
5. відповіді на відзив на позовну заяву (07.11.2025) – 3 год. роботи адвоката – 4380 грн;
6. заява про виправлення описки в судовому рішенні (03.12.2025) - 0,5 год роботи адвоката – 730 грн.
Надання: первинної консультації та узгодження правової позиції – 4 000 грн.
Таким чином, сторони дійшли згоди, що за виконання доручення щодо представництва інтересів у цивільній справі № 367/10992/25 у Ірпінському міському суді Київської області ОСОБА_1 сплачує адвокату гонорар (винагороду) у розмірі 31030 грн 00 коп.
Матеріалами справи також встановлено, що всі докази понесення витрат на правову допомогу були направлені стороні відповідача.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Поряд з цим, суд враховує, що Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22 зазначив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивної та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
З огляду на зазначене, за відсутності заперечень відповідача щодо суми понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 31030 грн є обґрунтованою та співмірною, та, як наслідок, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу.
Таким чином, оскільки рішенням Ірпінського міського суду Київської області 09 березня 2026 року у справі №367/10992/25 було задоволено позов  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, треті особи - ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проте не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених на правничу допомогу, то є підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.
Керуючись статтями 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву представника позивача - адвоката Шишка Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, треті особи - ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі – 31030 грн (тридцять одна тисяча тридцять гривень 00 копійок).
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне найменування сторін по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Представник позивача: адвокат Шишка Юлія Олександрівна, адреса робочого місця адвоката: 04112, м. Київ, вул. Парково - Сирецька, буд. 11, а/с 111, РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, адреса місцезнаходження: 07835, Київська обл., м. Біла Церква, Сквирське шосе, ЄДРПОУ НОМЕР_5 .
Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Третя особа: Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 .
Третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місцезнаходження: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ЄДРПОУ 21647131 

Суддя           М.О. Ткаченко