Справа № 585/5040/25 
Номер провадження 2-о/585/26/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В, Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в місті Ромни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою і просить: встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без шлюбу період з 2023 року по 2025 року. Заінтересованими у справі особами в заяві вказані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копія картки ID № НОМЕР_1 виданий 26.08.2022 року. 3 2023 року вона проживала із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань, її цивільний чоловік - ОСОБА_4 , командир відділу безпілотних комплексів спеціального призначення 4 батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ зник безвісті 11 листопада 2025 року, в районі населеного пункту Заповідне, Покровського р-ну, Донецької області, під час виконання бойового завдання. Їх відносини мали всі ознаки подружніх, а саме: вони вели спільне господарство, мали спільний побут, спільний бюджет; Здійснювали спільні витрати на харчування, комунальні послуги, оренду житла, Разом планували майбутнє, обговорювали реєстрацію шлюбу після завершення служби. ОСОБА_4 , при житті, забезпечував їх маленьку родину, зокрема систематично здійснював грошові перекази на її банківський рахунок НОМЕР_3 , що підтверджується виписками з банку від 26.11.2025 року №K4J95R185IPFR2RE. Їх спільне проживання та сімейні відносини були загальновідомими для друзів, родичів, сусідів. Факт спільного проживання також підтверджується спільними фото, які вона надає суду як суттєвий доказ спільного проживання. Відповідно до Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц). Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, про що викладено у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі 161/13140/22. 
21 січня 2026 року провадження в справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.
25 березня 2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні 27 травня 2026 року заявник ОСОБА_1 підтримала заяву, її обгрунтування та заявлені вимоги. Суду пояснила, що вони з ОСОБА_5 проживали спільно три роки. Встановлення такого факту необхідно щоб отримати кошти у зв`язку зі зникненням безвісті ОСОБА_4 . Вони спільно проживали, в них був спільний побут і спільні витрати. Вони разом винаймали квартиру, коли він приїздив у відпустку то вони разом жили. За можливості вона також приїздила до нього. Вони з мамою ОСОБА_6 домовилися що так зроблять. Що вони разом проживали підтверджується фотографіями і виписками з банку про переказ коштів. Бувало , що і вона йому переказувала кошти. Спільного майна у них майже не було, купували гаджети, крім цього купували все, що було потрібно. 
В судове засідання 18 червня 2026 року ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутності.
Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні, 27 травня 2026 року, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог і просила задоволити заяву. Суду пояснила, що син завжди говорив що ОСОБА_8 його сонечко, в них був спільний побут, вони винаймали житло, син купував речі для побуту, ноутбук наприклад. Син говорив що ОСОБА_8 його опора, він з нею міг більше спілкуватися ніж з нею самою. В нього були наміри одружитися і син про це говорив. ОСОБА_9 коли могла, завжди приїздила до нього. Син завжди говорив що ще вони встигнуть одружитися. Її син до цього був у шлюбі, дітей від того шлюбу у нього не було. Він розлучився з тією дівчиною, коли саме син розлучився, вона не знає, дату не пам`ятає, здається в 2022 році, а одружувався теж мабуть у 2022 році. Коли точно розлучився син вона сказати не може. Син їй не говорив, що він одружувався, якось не розповідав нічого особливого про ту сім`ю, тому вона про це не багато знає. Син пішов на військову службу по контракту з 2021 року, з початку він майже ніколи не був поза службою, а потім поступив у інститут Нацгвардії. Скільки в нього було відпусток, вона точно не знає, після бойових завдань були відпустки. Він майже весь час, коли був у відпустці, був з ОСОБА_8 , вдома бував значено рідше. 
В судове засідання 18 червня 2026 року ОСОБА_2 не прибула. 
Заінтересована особа - ОСОБА_3 до суду не прибув, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду не клопотав. 
За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Допитана в якості свідка, в судовому засіданні 27 травня 2026 року, ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_1 її рідна сестра по матері, стосунки родинні. ОСОБА_8 проживала з ОСОБА_11 з 2023 року, ОСОБА_12 воював. ОСОБА_9 до нього часто їздила, туди де він проходив службу, також і ОСОБА_12 приїздив, але не надовго. Було, що вони їздили до батьків, а більше ОСОБА_9 їздила до нього. Шлюб вони не встигли укласти, так як ОСОБА_12 зник безвісти. 
Згідно копії паспорта, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 39-40).
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається з копії паспорта (а.с. 43-44). 
В інформації про окремі операції по картці/рахунку і додатковим рахункам договору вбачається, що в період з 27.10.2023 року по 09.11.2025 року відбувалися перекази коштів від ОСОБА_4 і ОСОБА_13 . Мали місце і одноразові перекази значних сум: 10 березня 2023 року - 10 000 грн., 14.05.24 - 10 тис. грн., 25.02.25 - 15 тис. грн., 14.04.2025 - 10 тис. грн., 25.07.2025 - 30 тис. грн., 28.08.2025 - 10 тис. грн. (а.с. 45-51).
З витягу з ЄРДР № 12025200470000821 від 12.11.2025 року вбачається, що 2025 року до ЧЧ Чернігівського РВП ГУНП надійшла заява від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_1 про те що її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , командир відділення безпілотних комплексів спеціального призначення 4 батальйону ВЧ НОМЕР_2 НГУ зник безвісти 11 лисоада 2025 року під час відсічі збройній агресії в районі населеноо пункту Заповідне, Покровського р-ну, Донецької області (а.с.52).
На зображеннях, що додані заявником до заяви маються зображення молодої жінки та молодого чоловіка. На одному мається дата і час - 27 вересня 14:30 (а.с.53-59).
Згідно статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Відповідно п. 5) ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно ч.1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Статтею 25 СК України передбачено що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.
Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2018 року по справі № 127/1765/16.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивача, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. 
Заслухавши пояснення заявника і заінтересованої особи, покази свідка, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява необґрунтована і задоволенню не підлягає.
Такий висновок суду склався з тих підстав, що заявник, заінтересована особа і допитаний свідок не пояснили суду, які саме взаємні права та обов`язки склалися між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , і в чому вони виражалися. Жодна сторона не повідомила суду, які саме дії були вчинені ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , що можуть свідчити про існування добровільного сімейного союзу. Всі особи, хто давав пояснення суду, пояснювали, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 разом проживали, коли ОСОБА_15 був вільний від виконання обов`язків військової служби. При цьому цілком очевидно, що особи, які разом проживають, поєднують зусилля для забезпечення нормального проживання і зрозуміло що можуть разом харчуватися, тому спільне придбання продуктів харчування не може бути доказом на підтвердження існування сім`ї. Та обставина, що ОСОБА_15 перераховував ОСОБА_14 певні кошти, також не може бути достатнім доказом на підтвердження існування спільного бюджету, оскільки суду не надано доказів використання цих коштів на потреби сім`ї, а саме - оплату спільного житла, придбання спільного майна, ведення спільного господарства, укладення інших правочинів в інтересах сім`ї. При цьому та обставина, що ОСОБА_14 та ОСОБА_5 проживали разом певний проміжок часу, не може бути беззаперечним доказом того, що між ними існував сімейний союз, який може вважатися сім`єю. 
Надані фотографії суд до уваги не бере, оскільки зміст наданих зображень не свідчить що зображені на фото особи перебувають в шлюбі. На думку суду фотографії в такій обстановці можуть зробити навіть особи, які разом не живуть, а періодично зустрічаються, або навіть зустрічалися нетривалий час. 
Крім цього, заінтересована особа - мати ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , повідомила суду що її син був у шлюбі і начебто розірвав шлюб. Проте доказів на підтвердження цих обставин суду не надано. Виходячи з чого суд взагалі позбавлений підстав встановлювати такий факт за такий проміжок часу, оскільки згідно ст. 25 СК України особа може бути лише в одному шлюбі, а тому період перебування ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, поза сумнівом не може включатися до часу спільного проживання сім`єю з іншою особою. 
Враховуючи наведені висновки суду в задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 10, 12,13, 18, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319,352, 354, 355 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю - відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО  МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ	  В. О. Шульга