Справа № 184/331/26
Номер провадження 2-о/184/36/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Томаш В.І.,
за участю секретаря судового засідання – Михайлової Т.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Лариса Петрівна «про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини»,

ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини.  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З лютого 2015 року вона постійно проживала зі своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснювала догляд за ним до самої смерті, але була зареєстрована за іншою адресою. На той час її батько досяг похилого віку (86 років) і вже не міг самостійно себе обслуговувати, вона як його рідна донька доглядала за ним, оскільки він мав вікові порушення опорно-рухового апарату та інші когнітивні порушення. З метою вступити у спадщину, від її імені ті діючи на підставі довіреності до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П., звернувся її брат ОСОБА_3 , але їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, та видана відповідна постанова від 15.08.2025 року (спадкова справа №212/2025), де зазначено, що нею був пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини, що залитися після смерті її батька, зокрема квартири за адресою: АДРЕСА_1 , їй необхідно встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В зв`язку з чим заявниця змушена звернутись до суду з вказаною заявою.
Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Заінтересована особа - приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П. в судове засідання не з`явилась, надала копію спадкової справи №212/2025 від 12.08.2025р. на майно померлого ОСОБА_2 на виконання ухвали суду від 04.02.2026р.
Суд, вислухавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №653 (а.с.8).
Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00052992044 від 13.08.2025 року, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками вказані: батько – « ОСОБА_2 », мати – « ОСОБА_6 на» (а.с.17-18).
Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00052991489 від 13.08.2025 року, ОСОБА_5 17.11.1990 року уклала шлюб з ОСОБА_7 . Прізвище нареченої після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » (а.с.19-20).
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого завідуючою Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Панченко В.В. 24.12.1996 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-1248, спадкоємицями майна ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її чоловік – ОСОБА_2 к 2/3 частинам спадкового майна та її дочка – ОСОБА_1 к 1/3 частині спадкового майна. Спадкове майно складається з 1/3 частини трикімнатної квартири розміром житлової площі всіє\ї квартири 44,7 кв. м, загальної площі 60,4 кв. м по АДРЕСА_2 , яка належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом комунальної власності м. Орджонікідзе 21.11.1994 року та зареєстрованого в Нікопольському бюро технічної інвентаризації 25.11.1994 року в реєстровій книзі №36 за реєстровим №5601. А також з однокімнатної квартири розміром житлової площі 116,45 кв. м, загальної площі 30,98 кв. м по АДРЕСА_1 , яка належить померлій на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Орджонікідзевською держконторою 30.09.1995 року по реєстру за №1-2054 та зареєстрованого в Нікопольському бюро технічної інвентаризації 27.10.1995 року в реєстровій книзі №3 за реєстровим №232. Та з грошових заощаджень з відсотками в філії №7898/07 (а.с.7). 
Згідно Реєстраційного посвідчення, виданого начальником Нікопольського бюро технічної інвентаризації 17.07.1998 року, яке посвідчує, що 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору обміну квартир від 30.10.1997 року за реєстровим №3402, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П., та записом в реєстрову книгу №3 за реєстровим №232 (а.с.5).
Згідно договору обміну квартир, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. 30.10.1997 року, зареєстрованого у реєстрі за №3402, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склали цей договір про таке: ОСОБА_2 міняє належну йому 1/2 частину однокімнатної квартири за адресою – АДРЕСА_4 , що належить йому на підставі Договору міни на належну ОСОБА_1 1/3 частину однокімнатної квартири за адресою - АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6)
Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. 22.09.2003 року, зареєстрованого у реєстрі за №6065, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі належну йому на праві особистої власності квартиру за адресою - АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 (а.с.21).
Згідно довіреності, посвідченої третім секретарем з консульських питань Посольства України у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії 11.06.2025 року ОСОБА_10 11.06.2005 року за реєстровим №570/4-1235, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником у відповідних установах, підприємствах, організаціях належно від їх підпорядкування та організаційної форми з питань оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).
15 серпня 2025 року ОСОБА_3 , що діє по довіреності, від імені ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округа Бойко Л.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилася після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 . Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 15.08.2025 року відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що ОСОБА_1 пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.9).
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №82183594 від 12.08.2025 року, наданої приватним нотаріусом Бойко Л.П. у зв`язку з відкриттям спадкової справи за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.26).
Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №82183665 від 12.08.2025 року, виданого приватним нотаріусом Бойко Л.П., до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи. Номер у Спадковому реєстрі: 74458358. Номер у нотаріуса: 212/2025. Спадкодавець: ОСОБА_2 (а.с.26об).
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №82183687 від 12.08.2025 року, наданої приватним нотаріусом Бойко Л.П., наданої у зв`язку з відкриттям спадкової справи, знайдено таку інформацію: Заповіт: номер у Спадковому реєстрі: 8465688. Стан: чинний. Номер в реєстрі нотаріальних дій: 6065. Заповідач: ОСОБА_2 (а.с.27).
Згідно інформації виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області за №486/02-24 від 22.08.2025 року, за відомостями реєстру територіальної громади м. Покров ОСОБА_2 на день смерті перебував зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 з 15.05.1997р. по 09.12.2020р. Інформація щодо інших осіб, зареєстрованих за вищевказаною адресою на день смерті ОСОБА_2 , в реєстрі територіальної громади міста відсутня (а.с.31).
Факт того, що ОСОБА_1 дійсно постійно сумісно проживала однією сім`єю разом зі своїм рідним батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та вела з ним спільне господарство на день його смерті також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
За приписами ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року по справі №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.
Судом встановлено, що заявниця і її батько постійно проживали за адресою АДРЕСА_1 , оскільки, зважаючи на похилий вік та незадовільний стан здоров`я батька, заявниця, проживаючи разом з батьком, вела з ним спільне господарство, спільно вирішували всі інші побутові потреби. 
Верховний Суду 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 (провадження №61-44149св18) зазначив: «Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Аналогічна правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду: 1) від 04 липня 2018 року у справі №404/2163/16-ц (провадження №61-15926св18).
Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявниці, встановлюється з метою оформлення спадкових прав за заповітом на спадщину та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Лариса Петрівна «про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини» - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНН: НОМЕР_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 27.04.2026 року.

Суддя Покровського  міського суду	  В. І. Томаш