Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/5098/25
Провадження № 2/650/30/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:  
головуючого - судді Ковальчук О.В.
за участі секретаря – Чечун В.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визначення частки майна померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачі звернулись до суду з вказаною позовною заявою, в якій просять визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця - ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 а становила 1/3 (одну третю) її частину та визнати за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/3 (одну третю ) частки квартири загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .
Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер - батько позивачів ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину квартири загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 26, б кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана квартира належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі - свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 13.11.1995 року, виданого Бюро приватизації Бериславської районної ради.
Після смерті своєї дружини, матері позивачів, батько - ОСОБА_3 прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , в порядку ч 3 cm 1268 Цивільного кодексу України, але за життя не встиг оформити право власності на спадщину - частку на квартиру яка при житті належала ОСОБА_4 , у зв`язку з чим позивачі змушені звернутися до суду із даним позовом.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Представник відповідача Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер - батько позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 23.11.2019 року, актовий запис № 227. 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину квартири загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 26, б кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана квартира належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі - свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 13.11.1995 року, виданого Бюро приватизації Бериславської районної ради.
Після смерті своєї дружини, матері позивачів, батько - ОСОБА_3 прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , в порядку ч 3 cm 1268 Цивільного кодексу України, але за життя не встиг оформити право власності на спадщину - частку на квартиру яка при житті належала ОСОБА_4 . 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями ОСОБА_3 , які прийняли спадщину автоматично у відповідності до ч 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, що підтверджується: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; реєстрацією місця проживання спадкоємців за адресою реєстрації спадкодавця; копіями сторінок паспорта спадкоємців з місцем реєстрації.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину і на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем.
Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. (ст. 328 ЦК України)
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За нормою ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
На підставі ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.
При цьому, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).
За нормою ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України передбачається, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст.1218, 1226 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.
В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П.1.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила /і ».
Як роз`яснено пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 № 20 частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його органами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування.
Видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід вважати, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді.
Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до пункту 3.4. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого ( П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ».
Згідно з частиною 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, враховуючи, що будь-якої домовленості між співвласниками щодо розміру їх часток не було, беручи до уваги презумпцію рівності часток, суд вважає, що частка позивача у спільній сумісній власності на спадковий житловий будинок є рівною і становить по 1/5 частці кожному. При цьому в судовому засіданні не було встановлено існування обставин, які б могли бути підставою для збільшена або зменшена часток співвласників спірної квартири.
Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 15, 317, 319, 328, 355-358, 369, 370, 392, 1218, 1226 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визначення частки майна померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця - ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 становила 1/3 (одну третю) її частину.
Визнати за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/3 (одну третю) частки квартири загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .  
Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ковальчук