ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/11711/25
провадження № 2/753/3462/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Осіпенко Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 358842 від 14.10.2018 року у розмірі 23 374,22 грн., витрати на правничу допомогу та 2 422,40 грн. витрат з оплати судового збору. 
В обґрунтування позову зазначив, що 14.10.2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 358842.
У відповідності до п. 1.1 договору, товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Сторони між собою погодили, що процентна ставка становить 1,71% за кожен день користування кредитом, 624,15% річних, сукупна вартість кредиту складає 151,30 % від суми кредиту або 6 052,00 грн., строк дії договору - 30 днів.
14.10.2018 року первісний кредитор ТОВ "Авентус Україна" належним чином виконав умови кредитного договору та перерахував відповідачу на його банківську картку кредитні кошти у розмірі 4 000,00 грн.
Разом з тим, відповідач неналежним чином здійснював свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка складає 17 860,00 грн., з яких сума основного боргу - 4 000,00 грн., сума боргу за процентами - 2 160,00 грн., сума боргу за пенею та штрафами - 10 800,00 грн., 900,00 грн. - штраф.
12.04.2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" було укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого, із врахуванням додаткової угоди № 12 від 18.02.2019 року, до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема, і до відповідача за кредитним договором №358842 від 14.10.2018 року.
25.07.2024 року ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" було перейменовано на ТОВ "ВІН ФІНАНС". 
Наразі позивач ТОВ "ВІН ФІНАНС", як правонаступник первісного кредитора ТОВ "Авентус Україна", просить суд стягнути із відповідача заборгованість за договором кредиту №358842 від 14.10.2018 року у розмірі 23 374,22 грн, з яких: 17 860,00 грн - заборгованість за кредитним договором; 1 608,87 грн. - 3% річних; 3 905,35 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань та судові витрати (а.с. 1-79).
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами (а.с. 85).
У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками надсилалась на адресу відповідача за місцем його реєстрації, проте конверт з вкладенням повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. 
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило.
Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, 14.10.2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 358842, шляхом накладення електронно-цифрового підпису (а.с. 10-14, 56).
У відповідності до п. 1.1 договору, товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
У відповідності до п. 1.2 договору, сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: 1,71 % (один кома сім один процентів) від суми кредиту за кожний день користування кредитом (624,15 % річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору. 
Сукупна вартість кредиту складає 151,30 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 6052,00 грн. (у грошовому виразі). Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. 
У відповідності до п. 1.5 договору, кредит надається шляхом: перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок Клієнта; здійснення грошового переказу на ім`я Клієнта через внутрішньодержавні платіжні системи.
14.10.2018 року первісний кредитор ТОВ "Авентус Україна" належним чином виконав умови кредитного договору та перерахував відповідачу на його банківську картку кредитні кошти у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» за вих. № 5590-ВП від 07.05.2025 року та листом ТОВ "Авентус Україна" за вих. № 4407/25-Е від 09.05.2025 року, (код авторизації 156427, номер транзакції WayForPay- creditplus-793012) (а.с. 38-46, 62-78)
Здійснення такого перерахування підтверджено незацікавленою особою у справі, а отже вказаний доказ є достовірним.
Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем надано не було.
Проте відповідач кредит не повернув, відсотки за користування кредиту не сплачував.
12.04.2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" було укладено договір факторингу № 1, з наступними змінами та доповненнями у вигляді додаткових угод (а.с. 16, 29-34).
У відповідності до Реєстру прав вимог за № 13 від 18.02.2019 року, до договору факторингу № 1 від 12.04.2018 року, ТОВ "Авентус Україна" передало, а ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" прийняло право вимоги за кредитними договорами, зокрема, і до відповідача за кредитним договором №358842 від 14.10.2018 року у розмірі 17 860,00 грн., з яких сума основного боргу - 4 000,00 грн., сума боргу за процентами - 2 160,00 грн., сума боргу за пенею та штрафами - 10 800,00 грн., 900,00 грн. - штраф (а.с. 51-54, 57).
В подальшому, 25.07.2024 року ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" було перейменовано на ТОВ "ВІН ФІНАНС", що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" № 1706 від 25.07.2024 року (а.с. 47). 
Окрім того, у відповідності до розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, наданого ТОВ "ВІН ФІНАНС" та перевіреного судом, сума 3% річних за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року становить 1 608,87 грн., сума інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року становить 3 905,35 грн.
Розмір заборгованості та її складові відповідачем не спростовано.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та &quot;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного-цифрового підпису.
Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Таким чином, з урахуванням умов укладеного відповідачем із банком кредитного договору, з огляду на приписи ЦК України, суд дійшов висновку, що права позивача були порушені, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 23 374,22 грн. заборгованості за кредитним договором №358842 від 14.10.2018 року, з яких: 17 860,00 грн - заборгованість за кредитним договором; 1 608,87 грн. - сума 3% річних; 3 905,35 грн. - сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. 
Щодо клопотання про поновлення строку позовної давності, суд зазначає таке.
Крім того, позивач просив поновити строк позовної давності для подання позову до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №358842 від 14.10.2018 року.
Суд зазначає, що строк позовної давності не потребує поновлення, оскільки, відповідно до п.19 Перехідних Положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу й на те, що в силу вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Даний висновок кореспондує з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №509/3589/16-ц (провадження №61-16895св18).
Щодо судових витрат, суд зазначає таке.
На підставі положень статті 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 2 422,00 грн. 
Недоплачений позивачем судовий збір у розмірі 0,40 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету.
Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
На підтвердження понесення таких витрат, позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 33 від 22.03.2024 року (а.с. 23-28), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АБ «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК`ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 5 000,00 грн. (а.с. 55), додаткову угоду від 22.03.2024 року до Договору про надання правової допомоги № 33 від 22.03.2024 року (а.с. 58).
Відтак, стороною позивача підтверджені витрати у розмірі 5 000,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача.
Відповідач не скористався правом на подання заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, передбаченим ч. 4 ст. 137 ЦПК України, у зв`язку з чим підстав для їх зменшення суд не вбачає.
В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України також покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 358842 від 14.10.2018 року у розмірі 23 374,22 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та 2 422,00 грн. витрат з оплати судового збору, а всього у розмірі 30 796 (тридцять тисяч сімсот дев`яносто шість) гривень 22 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0 (нуль) гривень 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38750239, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення складено 10.06.2026 року.

Суддя:      Осіпенко Л.М.