Справа № 931/370/26
Провадження № 3/931/136/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2026 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Масляна С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю ІІІ групи, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 209041 від 30.04.2026 року 20.04.2026 року ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилився від виконання передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків щодо виховання своєї малолітньої ОСОБА_2 , що виразилося в тому, що малолітня ОСОБА_2 , перебуваючи в гімназії с. Кисилин виражалася нецензурною лексикою та використовувала непристойні жести, чим порушила вимоги ст.173 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не визнав. При цьому, фактичні обставини події, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорює, пояснивши, що донька вжила нецезурне слово та показала непристойний жест в школі в межах самозахисту, в ході конфлікту з однокласником ОСОБА_3 , який штовхав її та ставив підніжку. Після цього, донька попоросила вибачення у однокласника ОСОБА_3 .
Законний представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що малолітня ОСОБА_2 20.04.2026 року в приміщенні школи обізвала її сина нецензурним словом та показала непристойний жест, і це вже відбувалося не вперше. Син після таких дій однокласниці був засмучений, психологічно знесилений та пішов зі школи. Після цього взагалі не хотів відвідувати шкільні заняття. Такі дії однокласниці завдали йому моральних переживань, що вплинуло на його здоров`я. Оскільки дирекція школи не повідомила їй про цей випадок, вона сама звернулась до класного керівника і директора школи з метою з`ясування обставин події. Після бесіди з директором та батьками дівчинки, дівчинка вибачилася перед її сином. Однак, вважає, що батьки ОСОБА_2 не приділяють уваги її вихованню в дусі поваги до прав інших дітей. Вважає, що факт правопорушення повністю підтверджується доказами, наданими суду. Покликання ОСОБА_1 на те, що між дітьми відбувся конфлікт і її син штовхав чи будь - яким іншим чином ображав ОСОБА_5 , не відповідають дійсності і доказів іншого суду не надано. Просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.
Представник малолітнього ОСОБА_3 - Ковальчук С.О. в судовому засіданні зазначила, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а тому просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.
Заслухавши ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однаков авідповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належніумови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-ікінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, підтверджується наступними доказами, а саме:
- протоколом серії ВБА № 209041 від 30.04.2026 року (а.с. 4);
- довідкою Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 04.05.2026 року № 57465-2026 про результати проведення перевірки по повідомленнях ОСОБА_4 ЄО №4924 від 21.04.2026 року, ЄО №4960 від 21.04.2026 року, ЄО №5339 від 29.04.2026 року (а.с. 6-10);
- рапортом від 21.04.2026 року (а.с. 11);
- заявами ОСОБА_4 від 21.04.2026 року, 24.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21.04.2026 року (а.с. 12 - 14);
- рапортами інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Володимирського рвп гунп У Волинській області О.Редько від 01.05.2026 року (а.с. 15, 17);
- зверненням директора ЗЗСО «Кисилинська гімназія» від 21.04.2026 року №22 (а.с. 16);
- зверненням начальника відділу служби у справах дітей Затурцівської сільської ради від 28.04.2026 року № 473/01-15 (а.с. 20);
- письмовими поясненнями класовода 1 класу ЗЗСО «Кисилинська гімназія» ОСОБА_7 від 28.04.2026 року, 30.04.2026 року (а.с. 23);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.04.2026 року(а.с. 24);
- письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 30.04.2026 року (а.с. 26);
- характеристикою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 27);
- характеристикою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 29);
- фототаблицею (а.с. 31);
- листами заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності від04.05.2026 року № 58089-2026, №58096-2026 (а.с. 32-35);
- копією протоколу № 5 засідання комісії від 08.05.2026 року (а.с. 41-43);
- копією відповіді на заяву ОСОБА_4 № 15 від 27.04.2026 року (а.с. 45);
- протоколом № 5 засідання комісії з питань захисту прав дитини Затурцівської сільської ради від 07.05.2026 року (а.с. 50-55);
- копією з журналу звернень Кисилинської гімназії (а.с. 86-87);
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані в тому числі органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає.
З долучених до справи доказів встановлено, що зазначені в протоколі дії малолітньої ОСОБА_2 щодо вживання нецензурної лайки та непристойного жесту в сторону ОСОБА_9 дійсно мали місце 20.04.2026 року в приміщенні Кисилинської гімназії, також встановлено, що така поведінка і раніше мала місце. 
Відтак аналіз наведених обставин та матеріалів справи дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання малолітньої дитини.
Покликання ОСОБА_1 про те, що між дітьми відбувся конфлікт, причиною якого стали дії ОСОБА_3 , доказами не підтверджені.
При цьому, суд звертає увагу, що вживання нецезурних слів та непристойні жести жодним чином не можуть використовуватися і не є дієвими для захисту під час конфліктів між дітьми в навчальному закладі.
При визначенні виду та розміру стягнення, враховую характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, який вперше притягується до відповідальності за аналогічне правопорушення, є особою з інвалідністю третьої групи, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не встановлено.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому вважаю доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження, передбаченого санкцією статті, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.
У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з останнього на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ЗУ "Про судовий збір", суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та оголосити йому попередження.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн, на р/р UА908999980313111256000026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення. П останова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна