Справа № 569/11926/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року 
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
секретар судового засідання Литвиненко В.М.,
з участю представника позивача адвоката Рекун Л.А.,
представника відповідача Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Бузи В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
Встановив:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рекун Любов Анатоліївна звернулася в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить: визнати поважними причини пропущеного cтpoку на подання адміністративного позову про скасування постанови серії ЕНА № 6929571, винесеної 29.03.2026 року інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції Клюйко Б.Ф. та поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк, встановлений законом для звернення до адміністративного суду; скасувати постанову серії ЕНА № 6929571, винесеної 29.03.2026 року інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції Клюйко Богданом Федоровичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУПАП, провадження у справі закрити.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.03.2026 о 13 год. 56 хв. на автодорозі М-06 «Київ-Чоп» (308 км, с.Бабин) працівником патрульної поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача. Постанову серії ЕНА № 6929571 від 29.03.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 грн позивач отримав лише 30.04.2026 поштовим відправленням. Зі змісту постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті до 84 км/год, яке, за твердженням працівника поліції, було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000658. Позивач вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням вимог законодавства, без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а висновок про його винуватість ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах. Зазначає, що позивач рухався відповідною ділянкою дороги з дотриманням вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху та під час зупинки транспортного засобу заперечував факт перевищення швидкості. При цьому вимірювання швидкості здійснювалося за допомогою приладу TruCAM LTI 20/20 № ТС000658, який під час фіксації перебував у руках інспектора та не був стаціонарно закріплений. На думку позивача, такий спосіб використання приладу не відповідає вимогам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», а тому результати вимірювання не можуть вважатися належним доказом у справі. Крім того, позивач посилається на те, що інспектором не було надано документів, які б підтверджували право на використання вказаного технічного засобу, проходження ним метрологічної повірки та його придатність до застосування на момент фіксації правопорушення. Також зазначає, що хоча у постанові вказано про наявність фототаблиці як додатка, фактично жодних додатків разом із постановою він не отримав, опис вкладення до поштового відправлення був відсутній, а сама постанова не містить відомостей щодо матеріалів відеофіксації. Окрім цього, під час розгляду справи позивач заявляв клопотання про відкладення її розгляду, надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та скористатися правовою допомогою адвоката. Однак, за його твердженням, зазначені клопотання були проігноровані, а справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу без забезпечення реалізації його процесуальних прав. За наведених обставин позивач вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Рекун Л.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що оскаржувана постанова винесена без належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Вважає, що відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим просила постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Представник відповідача Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Буза В.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. У відзиві зазначає, що 29.03.2026 позивач, керуючи автомобілем INFINITI QX80, рухався в межах населеного пункту Бабин зі швидкістю 84 км/год, чим перевищив встановлене пунктом 12.4 Правил дорожнього руху обмеження швидкості. Вказане порушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000658, а тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена правомірно. Прилад TruCAM є сертифікованим та допущеним до використання засобом вимірювальної техніки, пройшов повірку та був придатним до застосування на момент фіксації правопорушення. При цьому використання приладу в ручному режимі відповідає його технічним характеристикам та вимогам законодавства. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами фото- та відеофіксації, а доводи позову не спростовують встановлених обставин правопорушення. Крім того, представник відповідача заперечив проти поновлення строку звернення до суду, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови було своєчасно направлено позивачу рекомендованим листом та вручено одержувачу 16.04.2026, що підтверджується матеріалами поштового відправлення. У зв`язку з цим вважав причини пропуску строку звернення до суду неповажними та просив позовну заяву залишити без розгляду, а в разі розгляду справи по суті - відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.03.2026 року о 13:56 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом INFINITI QX80 д.н.з. НОМЕР_1 в н.п. с.Бабин, Рівненського району, Рівненської області А/Д М-06 Київ-Чоп 308 км. перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 20 км./год., а саме А/Д М-06 Київ-Чоп 308 км в населеному пункті Бабин, позначений дорожніми знаками 5.49, 5.50 рухався зі швидкістю 84 км/год. Швидкість руху т/з вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС000658. Відеофіксація велась на технічний пристрій 470868, чим порушив п.12.4 ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах.
Постановою серії ЕНА №6929571 від 29.03.2026 року винесеною іспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції Клюйко Богданом Федоровичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.1.1 Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Аналогічні положення викладені в пунктах 1.3 та 1.9. ПДР України, а саме учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год..
Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1, 279-8 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що: 1. Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. 2. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. 3. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.
У наведеній нормі допускається розміщення технічних засобів, технічних приладів по зовнішньому периметру доріг та відсутні будь-які заборони поліцейським фіксувати порушення правил дорожнього руху за допомогою технічних приладів, технічних засобів, конструктивно виготовлених для тримання в руці. Більш того, законодавець дозволив використовувати інформацію, отриману за допомогою фото, відеотехніки, технічних приладів, технічних засобів інших осіб без будь-яких обмежень щодо способу отримання такої інформації. Отже, фіксування порушень правил дорожнього руху може здійснюватись як в автоматичному, так і в ручному режимі та дії поліцейських у цій справі не протирічать вказаній нормі.
Згідно пункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» - Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно долученої копії фотознімку, зробленого за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000658, транспортний засіб INFINITI QX80 д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 84 км./год. в населеному пункті Бабин, позначений дорожніми знаками 5.49, 5.50. 
Лазерні вимірювачі швидкості TruCam LTI 20/20 дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/34021, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 03.06.2025 та чинного до 03.06.2026, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 ТС000658, станом на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення був придатний до застосування.
Згідно листа Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 22-38/49 від 01.10.2019, лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, факт руху транспортного засобу під керуванням позивача зі швидкістю 84 км/год підтверджується фотознімком, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000658. Зазначений прилад на момент фіксації правопорушення був придатним до застосування, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/34021, виданим ДП «Укрметртестстандарт» 03.06.2025 та чинним до 03.06.2026.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Щодо тверджень позивача, що на місці зупинки він заявляв клопотання надати можливість ознайомитися з матеріалами справи та скористатися правовою допомогою адвоката, і зазначені клопотання були поліцейськими проігноровані, справу розглянуто, суд зазначає, що ці обставини жодними доказами не підтверджені. Стороною відповідача зазначено, що зберігання відеозаписів з портативних носіїв та відеореєстраторів становить 30 днів відповідно до наказу МВС від 18.12.2018 №1026. З моменту події минуло 45 дінів. Крім цього, в самій постанові зазначено, що позивач відмовився від підпису. 
Таким чином, враховуючи, що відповідач діяв у порядку, передбаченому процесуальним законом, а вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд вважає причини пропуску позивачем строку звернення до суду, які зазначені в позові, поважними, оскільки оскаржувану постанову позивач отримав лише 30.04.2026 року, а позов направлений до суду 11.05.2026 року, а тому клопотання про поновлення строку звернення до суду слід задовольнити та поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України , суд,-
Вирішив:
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовом.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: адреса: м.Рівне, вул.Ст. Бандери, буд.14А.
Повний текст рішення складено 08.06.2026 року.

Суддя Харечко С.П.