ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2026	Справа № 910/1450/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи 

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
до Фізичної особи-підприємця Топора Костянтина Вікторовича 
про стягнення 536 461, 61 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Топора Костянтина Вікторовича (далі- відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 536 461, 61 грн, з яких: 351 243, 18 грн. - заборгованість з орендної плати, 69 250, 11 грн. - пеня, 10 537, 30 грн. - штраф, 79 222, 87 грн. - інфляційні втрати, 26 191, 23 грн. - 3 % річних та 16, 92 грн. - заборгованість з витрат на утримання орендованого нерухомого майна (з урахуванням виправленої позовної заяви).
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нерухомого майна № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 та договором № ЦОЗ/ТН-1040 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 14.02.2022.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
20.02.2026 до суду надійшли заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про усунення недоліків позовної заяви, разом з виправленою позовною заявою.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зокрема встановлено відповідачу строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подачі заяви з обгрунтованими запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.03.2026 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Новоберегова, буд. 66, м. Одеса, 65016, проте до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 02.03.2026.
Згідно зі ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.
Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.
При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18, від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20 та від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22.
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.03.2026 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ

20.01.2022 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Топорою Костянтином Вікторовичем (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № ЦОЗ/ТН-1018, умовами якого передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме Майно загальною площею 60,5 кв.м, а саме: частина нежитлового приміщення 1-го поверху дев`ятиповерхового терапевтичного корпусу (Літера В) Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2, розташоване в м. Київ, яке знаходиться за адресою: проспект Повітрофлотський, 9, загальною площею 14 113, 5 кв.м., в тому числі коефіціент загальних площ 0,43 % згідно з планом за поверхами, з викопіюванням з поповерхового плану, відповідно до акта приймання-передачі майна, що складає невід`ємну частину цього договору. 
Майно надається Орендарю для його використання за цільовим призначенням - розміщення кабінету комп`ютерної томографії (п. 1.3. договору).
Відповідно до п. 2.1. договору, передача орендареві майна в строкове платне користування здійснюється на підставі акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, складеного згідно з формою, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 1). Майно вважається переданим орендодавцем орендарю з дати підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі майна та скріплення печатками (у разі наявності) в строки, встановлені цим договором. При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання сторонами акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.
Згідно п. 3.1. договору, розмір орендної плати визначається за результатами електронних торгів (аукціону) і становить за перший базовий місяць грудень 2021 користування за 1 кв.м. майна 389, 42 грн, крім того ПДВ - 77, 88 грн, а всього разом з ПДВ - 467, 30 грн.
За умовами п. 3.2. договору, загальний розмір орендної плати за перший базовий місяць грудень 2021 користування Майном становить 23 560,00 грн., крім того ПДВ - 4 712,00 грн, а всього разом з ПДВ - 28 272,00 грн (далі - орендна плата). 
У разі підписання Сторонами Акту приймання-передачі майна від Орендодавця до Орендаря у місяці, що не є місяцем проведення аукціону, розмір Орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування Орендної плати за базовий місяць, визначений у пункті 3.1. Договору, на індекс інфляції за місяць, що передує місяцю підписання та за місяць підписання Сторонами Акта приймання-передачі майна від Орендодавця до Орендаря. 
Розмір Орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування Орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. 
Сторони погодили, що для розрахунків приймається індекс інфляції розрахований Державною службою статистики України, та опублікований на офіційному ресурсі https://index.minfin.com.ua/economy/index/inflation/.
У п. 3.3. договору сторони погодили, що орендна плата нараховується починаючи з дати передачі Майна за Актом приймання-передачі Майна від Орендодавця до Орендаря та сплачується Орендарем щомісяця, шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок Орендодавця до 20 числа поточного місяця, за попередній місяць, за який здійснюється розрахунок. Не виставлення рахунку Орендодавцем не звільняє Орендаря від сплати Орендної плати за Договором.
Відповідно до п. 3.4. договору, орендна плата не включає вартість комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов?язані з Майном. Відшкодовування вартості комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов?язані з Майном, відшкодування земельного податку здійснюється Орендарем Орендодавцю щомісячно на підставі окремого підписаного Сторонами договору про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг. Договір про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг Орендарем та Орендодавцем укладається протягом 5 робочих днів з дня підписання Сторонами Акта приймання-передачі Майна від Орендодавця до Орендаря. 
У разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова Орендна плата за дні користування визначається на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п. 3.5. договору).
Згідно п. 3.6 договору, нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування майном. 
За умовами п. 3.9. договору, у разі припинення (розірвання) цього договору орендар сплачує орендну плату до дати фактичного повернення майна за актом приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця включно. Закінчення строку дії цього договору не звільняє орендаря від обов`язку виконання перед орендодавцем всіх грошових зобов`язань за цим договором, враховуючи і відповідальність за порушення умов договору.
Відповідно до п. 6.2. договору, орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені договором.
Згідно п. 8.2. договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 8.4. договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість орендаря по її сплаті становить загалом більше ніж три місяці, орендар також зобов`язується сплатити штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.
Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін (за наявності) і діє до 15.01.2025 та в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. договору).
У п. 11.5. договору, сторони погодили, що договір може бути достроково припинений в таких випадках, зокрема орендодавцем в односторонньому порядку за умови направлення орендарю письмового повідомлення про дострокове припинення договору не менше ніж за 15 календарних днів до дати припинення в разі порушення строків сплати орендної плати та інших платежів за договором більше ніж на 3 місяці або не сплати їх в повному обсязі.
Сторони дійшли згоди, що строк позовної давності, в тому числі з питань відповідальності, відшкодування збитків та щодо стягнення та нарахування штрафних санкцій за цим договором, складає 3 роки (п. 14.7. договору).
07.02.2022 Акціонерним товариством "Українська залізниця" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Топором Костянтином Вікторовичем (орендар) складено та підписано акт приймання-передачі майна, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 у будинку за адресою: 03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 9, частини приміщень: частину нежитлового приміщення 1-го поверху дев`ятиповерхового терапевтичного корпусу (літера В) Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії "Центр охорони здоров`я" АТ "Укрзалізниця" згідно з планом за поверхами. Загальна площа приміщень, прийнятих в оренду: 60, 5 кв.м.
Крім того, 14.02.2022 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Топором Костянтином Вікторовичем (далі - орендар) укладено договір № ЦОЗ/ТН-1040 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, умовами якого передбачено, що орендодавець забезпечує утримання та обслуговування об?єкта нерухомого майна, а саме: частина нежитлового приміщення 1-го поверху дев?ятиповерхового терапевтичного корпусу (Літера В) Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2, розташоване в м. Київ, яке знаходиться за адресою: проспект Повітрофлотський, 9, загальною площею 14 113,5 м2 (далі - Будівля), а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах щодо обслуговування та утримання Будівлі шляхом їх відшкодування Орендодавцю пропорційно до займаної площі.
Орендар, на підставі договору оренди від 20.01.2022 № ЦОЗ/ТН-1018, користується частиною нежитлового приміщення, що знаходиться на 1 поверсі в Будівлі, із площею 60,5 кв. м, відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до договору оренди (далі - Приміщення), для розміщення кабінету комп?ютерної томографії (п. 1.2. договору). 
Перелік та розрахунок розміру витрат з оплати комунальних послуг та інших витрат Орендодавця, які підлягають відшкодуванню Орендарем, встановлюється додатком до Договору (п. 1.3. договору).
Відповідно до п. 2.2. договору, орендар зобов`язується, зокрема визнавати розміри плати в рахунок відшкодування витрат на утримання та обслуговування приміщення згідно розрахунків орендодавця та відповідно до виставлених рахунків; не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок орендодавця будівлі.
В свою чергу, згідно п. 3.1. договору, орендодавець має право, зокрема стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в пункті 2.2.3.
За умовами п.4.1. договору, розмір сум, що підлягають оплаті Орендарем в рахунок відшкодування витрат Орендодавця на утримання та обслуговування Будівлі/Приміщення, визначається пропорційно відношення площі орендованого Приміщення до загальної площі Будівлі, визначених згідно цього Договору.
У п. 4.2. договору сторони погодили, що розмір сум, що підлягають оплаті Орендарем відшкодуванню, визначаються виходячи з сум платежів, виставлених згідно рахунків обслуговуючих підприємств, декларацій про сплату податку тощо, та зазначаються Орендодавцем у відповідних рахунках.
Відповідно до п. 4.3. договору, орендар проводить оплату рахунків у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених рахунків. 
Цей договір укладено на період дії договору оренди нерухомого майна від 20.01.2022 № № ЦОЗ/ТН-1018, а саме з 14.02.2022 по 15.01.2025. Строк дії договору може бути продовжено сторонами в разі продовження строку дії договору оренди на відповідний період додатковою угодою сторін (п. 6.1. договору).
Як зазначає позивач, майновий комплекс загальною площею 25474,1 кв. м за адресою м. Київ, просп. Повітряних Сил, 9, у складі якого перебуває Майно, що передано в оренду, зареєстрований на праві власності за Акціонерним товариством «Українська залізниця», на підставі передавального акту Міністерства інфраструктури України б/н від 18.08.2015. Копія витягу з Державного реєстру речових прав від 10.06.2025, індексний номер 430755296, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3154059780000 наявна в матеріалах справи. 
Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору оренди нерухомого майна № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022, неналежним чином виконує свої зобов`язання зі сплати орендної плати.
У зв`язку з тим, що заборгованість відповідача з орендної плати перевищила 3 місяці, відповідно до умов пункту 11.5 договору оренди, позивач направив засобами поштового зв`язку на адресу відповідача листа № ЦОЗ-06/272 від 31.10.2023 про припинення договору № ЦОЗ/ТН-1018 в односторонньому порядку, в додатках до якого додано акт приймання-передачі орендованого майна та додаткову угоду про дострокове припинення договору оренди. 
Позивач вказує, що договір оренди вважається припиненим 15.11.2023 та з цього часу орендна плата не нараховується, тож залишок непогашеної заборгованості відповідача із сплати орендної плати за договором оренди за період з 01 лютого 2023 по 15 листопада 2023 становить 351 243,18 грн. 
Крім того, за період з 01 лютого 2023 по 15 листопада 2023 за відповідачем утворилась заборгованість з оплати витрат на утримання орендованого нерухомого майна за договором № ЦОЗ/ТН-1040 від 14.02.2022 у розмірі 16,92 грн. 
При цьому, як вбачається з матеріалів справи відповідні акти надання послуг № 101 від 16.03.2023, № 197 від 17.04.2023, № 247 від 17.05.2023, № 285 від 14.06.2023, № 339 від 12.07.2023, № 413 від 10.08.2023, № 474 від 11.09.2023, № 534 від 10.10.2023, № 596 від 10.11.2023, разом з рахунками на оплату були надіслані позивачем на адресу відповідача, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, з відтисками календарного штемпеля поштового відділення.
Проте, відповідач вказані акти не підписав, свої зобов`язання з оплати витрат на утримання орендованого нерухомого майна не виконав.
Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання щодо сплати заборгованості по орендній платі за період з 01 лютого 2023 по 15 листопада 2023, внаслідок чого за Фізичною особою-підприємцем Топором Костянтином Вікторовичем утворилась заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 351 243, 18 грн, а також заборгованість з оплати витрат на утримання орендованого нерухомого майна у розмірі 16,92 грн. 
Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати орендної плати, позивач просить суд стягнути з відповідача 69 250, 11 грн. - пені за період з 21.03.2023 по 21.06.2024, 10 537, 30 грн. - штрафу у розмірі 3 % від суми заборгованості, 79 222, 87 грн. - інфляційні втрати за період з 21.03.2023 по 22.01.2026 та 26 191, 23 грн. - 3 % річних за період з 21.03.2023 по 22.01.2026.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими 
Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що на виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 у будинку за адресою: 03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 9, частини приміщень: частину нежитлового приміщення 1-го поверху дев`ятиповерхового терапевтичного корпусу (літера В) Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії "Центр охорони здоров`я" АТ "Укрзалізниця" згідно з планом за поверхами. Загальна площа приміщень, прийнятих в оренду: 60, 5 кв.м., що підтверджується актом приймання-передачі майна від 07.02.2022, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень. 
Відповідно до п. 3.2. договору, загальний розмір орендної плати за перший базовий місяць грудень 2021 користування Майном становить 23 560,00 грн., крім того ПДВ - 4 712,00 грн, а всього разом з ПДВ - 28 272,00 грн. 
Згідно п. 3.3. договору, орендна плата нараховується починаючи з дати передачі Майна за Актом приймання-передачі Майна від Орендодавця до Орендаря та сплачується Орендарем щомісяця, шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок Орендодавця до 20 числа поточного місяця, за попередній місяць, за який здійснюється розрахунок. Не виставлення рахунку Орендодавцем не звільняє Орендаря від сплати Орендної плати за Договором.
Відповідно до п. 3.4. договору, орендна плата не включає вартість комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов?язані з Майном. Відшкодовування вартості комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов?язані з Майном, відшкодування земельного податку здійснюється Орендарем Орендодавцю щомісячно на підставі окремого підписаного Сторонами договору про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг. Договір про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг Орендарем та Орендодавцем укладається протягом 5 робочих днів з дня підписання Сторонами Акта приймання-передачі Майна від Орендодавця до Орендаря. 
Згідно п. 3.6 договору, нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування майном. 
Тож, договором чітко визначено суму, яка підлягає сплаті відповідачем кожного місяця та строк оплати орендної плати, тобто договір не містить прив`язки до моменту отримання відповідачем рахунку на оплату або підписання акту, як підставу для здійснення відповідачем оплати орендної плати.
Проте, відповідач, в порушення умов договору не здійснив сплату орендної плати у повному обсязі за період користування орендованим майном з 01.02.2023 по 15.11.2023, відтак не виконав свої зобов`язання належним чином.
Крім того, як встановлено судом вище, за відповідачем також утворилась заборгованість з оплати витрат на утримання орендованого нерухомого майна за договором № ЦОЗ/ТН-1040 від 14.02.2022 за період з 01 лютого 2023 по 15 листопада 2023 у розмірі 16,92 грн. 
На виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача були надіслані відповідні акти надання послуг № 101 від 16.03.2023, № 197 від 17.04.2023, № 247 від 17.05.2023, № 285 від 14.06.2023, № 339 від 12.07.2023, № 413 від 10.08.2023, № 474 від 11.09.2023, № 534 від 10.10.2023, № 596 від 10.11.2023, разом з рахунками на оплату, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, з відтисками календарного штемпеля поштового відділення.
Однак, відповідач вказані акти не підписав, свої зобов`язання з оплати витрат на утримання орендованого нерухомого майна не виконав.
Відповідно до п. 2.2. договору № ЦОЗ/ТН-1040 від 14.02.2022, орендар зобов`язується, зокрема визнавати розміри плати в рахунок відшкодування витрат на утримання та обслуговування приміщення згідно розрахунків орендодавця та відповідно до виставлених рахунків; не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок орендодавця будівлі.
Згідно п. 4.3. договору № ЦОЗ/ТН-1040 від 14.02.2022, орендар проводить оплату рахунків у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених рахунків. 
Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом 
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Таким чином, відповідач відповідно до п.3.3 договору оренди нерухомого майна № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 зобов`язаний був сплачувати орендну плату щомісячно до 20 числа поточного місяця, за попередній місяць, за який здійснюється розрахунок, тож, починаючи з 21 числа кожного поточного місяця відбувалося прострочення сплати орендної плати за попередній місяць.
Крім того, відповідно до п. 4.3 договору № ЦОЗ/ТН-1040 від 14.02.2022 відповідач зобов`язаний був не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату за витрати на утримання орендованого нерухомого майна на рахунок орендодавця будівлі.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати орендної плати, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору оренди нерухомого майна № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022 та умови договору № ЦОЗ/ТН-1040 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 14.02.2022, а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у сумі 351 243, 18 грн. та заборгованості з оплати витрат на утримання орендованого нерухомого майна у розмірі 16,92 грн. підлягають задоволенню.
Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати орендної плати, позивач просить суд стягнути з відповідача 69 250, 11 грн. - пені за період з 21.03.2023 по 21.06.2024, 10 537, 30 грн. - штрафу у розмірі 3 % від суми заборгованості, 79 222, 87 грн. - інфляційні втрати за період з 21.03.2023 по 22.01.2026 та 26 191, 23 грн. - 3 % річних за період з 21.03.2023 по 22.01.2026.
Згідно п. 8.2. договору № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення грошового зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.
При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).
Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та встановив, що в останньому допущено помилки у визначенні розміру нарахування пені. За розрахунком суду, обґрунтованою є сума пені в розмірі 66 686, 72 грн, яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 21.03.2023 по 21.06.2024, нарахування проведено окремо за кожний місяць прострочення сплати орендної плати та за відповідний період прострочення в межах 6 місяців, а тому вимога в цій частині підлягає задоволенню частково.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 537, 30 грн. - штрафу у розмірі 3 % від суми заборгованості по сплаті орендної плати, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 8.4. договору № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість орендаря по її сплаті становить загалом більше ніж три місяці, орендар також зобов`язується сплатити штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.
У випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Таким чином, чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.
Судом перевірено розрахунок заявленого до стягнення з відповідача розміру штрафу, з урахуванням приписів чинного законодавства України та п. 8.4 договору, та встановлено, що сума нарахована вірно, відповідно до вимог законодавства та умов договору № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022, а тому визнається обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10 537, 30 грн. (3 % від суми заборгованості 351 243, 18 грн), тож вказана частина позовних вимог підлягає задоволенню. 
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 79 222, 87 грн. - інфляційні втрати за період з 21.03.2023 по 22.01.2026 та 26 191, 23 грн. - 3 % річних за період з 21.03.2023 по 22.01.2026, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).
Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.
Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).
Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 924/312/18 від 13.02.2019 р., у справі № 910/5625/18 від 24.04.2019 р., у справі №910/21564/16 від 10.07.2019 р.
Судом перевірено правильність наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат і встановлено, що останні відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, проведені з урахуванням моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати та за відповідний період прострочення.
Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди № ЦОЗ/ТН-1018 від 20.01.2022, в силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 79 222, 87 грн. - інфляційні втрати за період з 21.03.2023 по 22.01.2026 та 26 191, 23 грн. - 3 % річних за період з 21.03.2023 по 22.01.2026. 
Тож, позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягають задоволенню частково.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити частково. 
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Топора Костянтина Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код - 40075815) 351 243 (триста п`ятдесят одну тисячу двісті сорок три) грн 18 коп. - заборгованості з орендної плати, 16 (шістнадцять) грн 92 коп. - заборгованості з витрат на утримання орендованого нерухомого майна, 66 686 (шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят шість) грн 72 коп. - пені, 10 537 (десять тисяч п`ятсот тридцять сім) грн 30 коп. - штрафу, 79 222 (сімдесят дев`ять тисяч двісті двадцять дві) грн 87 коп. - інфляційних втрат, 26 191 (двадцять шість тисяч сто дев`яносто одну) грн 23 коп. - 3 % річних та 6 406 (шість тисяч чотириста шість) грн 78 коп. - судового збору.
3. В іншій частині позову - відмовити. 
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Щербаков