Справа№ 953/3125/26 
н/п 2/953/2563/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"20" травня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Шаренко С.Л.,
при секретарі Реуцькій Н.В.,
за участі представника позивача Левицької А.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
установив:
16.03.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позовних вимог, зазначає, що 30.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 75849548. Договір укладено з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття акцепт пропозиції, та підписано накладанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 6900 гр., проте порушив умови договору та не повернув кошти на виконання договору.
27 січня 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 27/01/2022, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і за договором № 75849548, перейшло до нового кредитора, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».
Надалі, 10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і за договором № 75849548, перейшло до нового кредитора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
Заборгованість ОСОБА_1 становить 19 691, 34 гр., з яких: 6900 гр. – заборгованість за тілом кредиту; 12665,07 гр. – заборгованість за відсотками, 110,40 гр. – інфляційні збитки, та 15,87 гр. – нараховані 3% річних. Окрім вказаної заборгованості, позивач просить стягнути 2 662,40 гр. сплаченого судового збору та 9 000 гр. витрат на професійну правничу допомогу.
30.04.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позовних вимог, посилаючись на наступне. Вказує, що позивач просить суд стягнути 19 691,34 гр. заборгованості, з яких 12 665,07 гр. становлять проценти, що майже вдвічі перевищують суму основного боргу 6 900 гр. Вважає такий розрахунок необґрунтованим, оскільки строк кредитування, відповідно до умов договору, становив 30 днів, починаючи з 30.06.2021 року. Разом з тим позивачем заявлено нарахування процентів до 14.12.2021 року, тобто значно після спливу погодженого сторонами строку кредитування. При цьому позивачем не надано належних доказів продовження строку договору, укладення додаткових угод, волевиявлення щодо пролонгації договору або належного погодження подальшого нарахування процентів у заявленому розмірі. За таких обставин нарахування процентів після закінчення строку кредитування є спірним та не може вважатися безумовно доведеним. Крім того, відповідачем здійснювалися платежі на погашення зобов`язання, а саме: 06.08.2021 року – 4 256,61 гр., 08.09.2021 року – 1 276,98 гр., 08.10.2021 року – 2 340,02 гр., 29.10.2021 року – 1 472,11 гр. Загальна сума сплачених коштів становить 9 345,72 гр. Також, позивачем не доведено належним чином, яким саме чином були зараховані зазначені платежі, яким є залишок основної суми боргу після їх внесення та з яких підстав заявлено до стягнення саме такий розмір заборгованості. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить детального та зрозумілого механізму нарахування процентів, відомостей щодо щоденного залишку заборгованості, порядку зарахування здійснених платежів, а також чіткої формули розрахунку заявлених до стягнення сум. Окремо заперечував проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 гр. Вказана справа не є складною, позовна заява має типовий характер, не потребує значного обсягу юридичної роботи, а тому заявлена сума є явно завищеною та неспівмірною зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та ціною позову. 
07.05.2026 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначає, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Зазначає, що за умовами укладених між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем договір орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. договору). Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі (п.1.4. договору): 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (п.1.4.а договору); починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а (п.1.4.б договору); починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б (п.1.4.в договору); починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в (п. 1.4.г договору).
Пунктами 1.4.1 та 1.4.2 договору обумовлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Реальна річна процентна ставка дорівнює загальній вартості кредиту та складає: при нарахуванні відсотків згідно п.1.4.а договору 730% річних, згідно п. 1.4.б договору 1302,36% річних, згідно п.1.4.в договору 1711,7% річних, згідно п.1.4.г договору 2735,45% річних (п.4.2 договору).
Відповідач підписав електронним підписом договір про надання фінансових послуг чим погодилася із запропонованими умовами договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, за договором вбачається, що в період з 30.06.2021 (дата укладання договору) по 29.07.2021 (орієнтовний строк повернення кредиту) відповідачу нараховувалися відсотки відповідно до п.1.4а договору у розмірі 2% за кожен день користування кредитом, що з урахуванням розміру боргу за основною сумою кредиту становить 48,06 гр за кожен день. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, тобто з 01.08.201, відсотки нараховувалися відповідно до п.1.4б договору, де обумовлено збільшення процентної ставки на 1,64%, порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а, тобто 3,64% (2% + 1,64%), що становить 137.31 гр за кожен день.
Відповідно до розрахунку ТОВ «Служба миттєвого кредитування», заборгованість відповідача за договором про надання фінансових послуг, станом на 27.01.2022 (дата, що передувала відступленню права вимоги від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал») становила 19565,07 гр., з яких 6900,00 гр. – заборгованість за тілом кредиту, 22010,79 гр – заборгованість за відсотками.
Отже, відсотки нараховувалися відповідно до умов договору, погодженими з відповідачем. 27.01.2022 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторинг, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрі боржників. У свою чергу, між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.03.2023 укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1, №3 до договору. Вказує, що Отже, з огляду на те, що всі істотні умови кредитних договорів були передбачені, а відповідач з їх змістом ознайомився та підписав відповідач, враховуючи, що розрахунки заборгованості містять всі необхідні складові, а саме: базу нарахувань (тіло кредиту), процентну ставку, період нарахування відсотків, суми погашень, відтак, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
18.05.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення, в яких він зазначив, що у поданій відповіді на відзив позивачем допущено суперечності, використано відомості та умови, які не відповідають укладеному між сторонами договору, а також не надано належного підтвердження правильності заявленого розрахунку заборгованості. У відповіді на відзив позивач посилається на умови кредитування, які не відповідають умовам договору позики №75849548 від 30.06.2021, укладеного між мною та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Так, позивач зазначає, що договором нібито передбачено строк повернення кредиту 16 днів, обов`язкову сплату процентів кожні 16 днів, а також зміну процентної ставки у розмірі 2%, 3,64%, 5,02% та 7,67% залежно від періоду користування кредитом. Однак зазначені умови відсутні у договорі №75849548, який долучено до матеріалів справи. Відповідно до умов договору строк позики становить 30 днів, базова процентна ставка складає 1,99% на день, а процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,70% на день. Жодних положень щодо циклів по 16 днів, обов`язкової сплати процентів кожні 16 днів чи поступового збільшення процентної ставки договором не передбачено. Таким чином, позивач у відповіді на відзив фактично посилається на умови іншого договору, які не стосуються спірних правовідносин між сторонами у даній справі.
Вказує, що нарахування процентів після закінчення строку дії договору, відповідно до умов договору позики №75849548 від 30.06.2021 року дата надання позики становить 30.06.2021 року, а кінцевий строк її повернення визначений як 30.07.2021 року. Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснювалося подальше нарахування процентів після закінчення визначеного договором строку користування позикою. При цьому позивачем не надано належних доказів щодо правових підстав для здійснення такого нарахування саме у заявленому розмірі та порядку. Зокрема, позивачем не надано суду доказів укладення будь-яких додаткових угод про зміну строку дії договору, продовження строку користування позикою чи інших документів, які б підтверджували моє волевиявлення щодо зміни первинних умов договору. Щодо застосування підвищених процентних ставок під час дії карантинних обмежень, умовами договору позики №75849548 прямо передбачено, що процентна ставка за понадстрокове користування позикою у розмірі 2,70% на день не застосовується в період карантину. На момент виникнення спірних правовідносин карантин на території України був чинним. Зокрема, карантин було встановлено та запроваджено постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а його дію у 2021 році неодноразово продовжували, зокрема до 31.08.2021 року та надалі до 31.12.2021 року. Враховуючи, що строк повернення позики за договором настав 30.07.2021 року, а подальше нарахування процентів здійснювалося саме у період дії встановленого карантину, умови договору щодо незастосування підвищеної процентної ставки підлягали застосуванню. Разом із тим позивачем не надано жодних пояснень та доказів щодо того, які саме процентні ставки застосовувалися після виникнення прострочення, яким чином вони були розраховані та яким чином такі нарахування узгоджуються з прямими положеннями договору щодо незастосування підвищеної процентної ставки під час дії карантину. Таким чином, позивач не довів правомірність застосованого порядку нарахування процентів після виникнення прострочення, а тому зазначені обставини підлягають оцінці судом при вирішенні спору. 
Вказує, що позивач зобов`язаний надати суду належний, повний, зрозумілий та деталізований розрахунок заявленої до стягнення суми, який дає можливість перевірити правильність нарахувань. Подані позивачем документи свідчать, що фактично здійснені платежі у розмірі 9345,72 гр. були повністю поглинуті нарахованими процентами, при цьому тіло кредиту залишилось незмінним — 6900 гр. Таким чином, незважаючи на сплату суми, яка перевищує розмір отриманого кредиту, розмір основного боргу не зменшився взагалі. Такі обставини додатково ставлять під сумнів добросовісність порядку нарахування процентів та розподілу платежів. За таких обставин поданий розрахунок не дає можливості перевірити правильність заявленої суми боргу та не відповідає критеріям належності, допустимості та достовірності доказів. Разом із тим позивач не надав детального розрахунку із зазначенням порядку зарахування здійснених платежів, а саме: які суми були спрямовані на погашення основного боргу, які — на погашення процентів, яким був залишок заборгованості після кожного платежу, а також яким чином змінювався розмір нарахувань. Крім того, у своїх поясненнях позивач фактично посилається на механізм постійного нарахування процентів після закінчення строку кредитування, однак належних доказів існування будь-якої пролонгації договору або мого волевиявлення на продовження дії договору не надає. Сам факт укладення договору не може автоматично свідчити про безумовну згоду позичальника на необмежене продовження строку нарахування процентів після спливу визначеного договором строку. При цьому договір позики №75849548 прямо передбачає строк його дії 30 днів, тобто з 30.06.2021 року по 30.07.2021 року, а також містить окрему умову про те, що процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% на день не застосовується в період карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів» на території України було встановлено карантин, який у подальшому неодноразово продовжувався та діяв у період виникнення спірних правовідносин. Однак позивач не навів жодних пояснень щодо того, які саме процентні ставки застосовувались після виникнення прострочення, на якій правовій підставі здійснювались відповідні нарахування та яким чином такі дії узгоджуються з прямими положеннями самого договору.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.
Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Судом встановлено, що 30 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №75849548, в електронній формі, шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно роздруківки вказаного договору, реквізити сторін містить одноразовий ідентифікатор позичальника ha6M2jAtXC.
Умовами договору позики №75849548 викладеними в пунктах 2.1-2.3 договору погоджено, що: сума позики складає – 6900 гр.; строк позики(строк договору) - 30 днів (з 30.06.2021 року по 30.07.2021 року); процентна ставка (базова) день – 1,99%; також договором передбачена можливість застосування як зниженої процентної ставки у розмірі 0,70% так процентної ставки за понадстрокове користування кредитом у розмірі 2,70%.
Відповідно до п.3 договору позики №75849548, його невід`ємною частиною є Додаток №1 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», який також узгоджено сторонами про що свідчить наявність підписів одноразовим ідентифікатором як збоку відповідача так і позивача.
Зміст Додатку №1 свідчить що за погодженням сторін станом на 30.07.2021 загальна сума до повернення складала 8341,76 гр., з яких: сума отриманого кредиту у розмірі 6900 гр., та сума процентів за користування кредитом у розмірі 1441,76 гр. (6900+1441,76=8341,76).
Загальна сума процентів за період з 30.06.2021 по 30.07.2021 що зазначена у Додатку №1 та довідка складена ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свідчить про те що кредитором була застосована процентна ставка у розмірі 0,697%.
Згідно умов договору позики №75849548 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), строк договору - 30 днів, дата надання позики – 30 червня 2021 року по 30 липня 2021 року - дата повернення позики (останній день).
Таким чином, строк кредитування сплив 30 липня 2021 року.
27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №75849548.
10.03.2023 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №75849548.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості становить 19691,34 гр., з яких: 6900 гр.- заборгованість за основною сумою боргу(тілом кредиту), заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги – 12665,07 гр. (за період з 30.06.2021 по 27.01.2022), інфляційні збитки-110,40 гр.(за 02.2022) та нараховані 3%річних – 15,87 гр. (за період з 27.01.2022 по 23.02.2022). 
Також зміст розрахунку наданий позивачем свідчить, що відповідачем в період часу з 06.08.2021 по 29.10.2021 було здійснено перерахування на користь первісного кредитора в рахунок погашення заборгованості за договором №75849548 грошові кошти у загальній сумі 9345,72 гр. з яких: 06.08.2021 – 4256,61 гр., 08.09.2021 - 1276,98 гр. та 08.10.2021- 2340,02 гр., 29.10.2021 – 1472,11 гр.
Відповідач визнає факт укладення договору позики та факт отримання грошових коштів, але заперечує факт подовження строку кредитування(дії договору) саме за його погодженням та вказує на відсутність належних доказів існування такого факту (подовження строку кредитування/дії договору у визначений чинним законодавством спосіб та за його згодою).
Відповідно до пункту 5.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику, наданих позивачем, містить певні умови продовження строку користування позикою.
Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору.
Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту.
Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, визначений Договором чи Законом
Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором виключно у межах строку його дії - до 30 липня 2021 року. 
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріали справи, зокрема договір №75849548 та його невід`ємна частина Додаток№1 один свідчать, що за погодженням сторін строк кредитування було визначено з 30.06.2021 по 30.07.2021, а загальна сума до повернення складала 8341,76 гр., з яких: сума отриманого кредиту у розмірі 6900,00 гр., та сума процентів за користування кредитом у розмірі 1441,76 гр. (6900+1441,70=8341, 76).
Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідачем в період часу з 06.08.2021 по 29.10.2021 було здійснено перерахування на користь первісного кредитора в рахунок погашення заборгованості за договором №75849548 грошові кошти у загальній сумі 9345,72 гр. яка перевищує загальну суму боргу відповідача визначену умовами договору №75849548 та Додатком №1 на 1004,02 гр.(9345,72-8341,76=1003,96) що в свою чергу свідчить що станом на 29.10.2021 зобов`язання визначені умовами договору №75849548 відповідачем виконані у повному обсязі, при цьому проценти після 30.07.2021 нараховані безпідставно та не можуть бути стягнуті з відповідача.
Вимоги про застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 31.07.2021 року до 29.10.2021 року. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не заявляло.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 137, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд-
ухвалив:
Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ: 44276926, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Суддя Шаренко С.Л.