ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	м. Львів	Справа № 909/1352/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії: головуючий суддя Міліціанов Р.В., судді Іванчук С.В., Ржепецький В.О., при секретарі Залуцькому Д.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області на Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 у справі 
за позовом Державної екологічної інспекції Карпатського округу, м. Івано-Франківськ,
до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, м. Тлумач,
про стягнення 372 505,93 грн шкоди

за участю представників:
від позивача: Головчак Н.В.
від відповідача: не прибув.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 у справі №909/1352/25 позов задоволено. Стягнуто з Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області 372 505 (триста сімдесят дві тисячі п`ятсот п`ять) грн 93 коп. шкоди, яку перерахувати в фонд охорони навколишнього природного середовища Тлумацької міської ради: р/р: UA298999980333119331000009572 отримувач ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Тлумач/24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), на території якої вчинені правопорушення.
Стягнуто з Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу 4 470,07 грн судового збору.
20.03.2026, не погодившись з Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області, Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області засобами поштового зв`язку звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 у справі №909/1352/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 апеляційну скаргу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області залишено без руху, встановлено апелянту спосіб усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду: доказів сплати судового збору в сумі 3 389,38грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції; доказів надіслання апеляційної скарги з додатками Державної екологічної інспекції Карпатського округу з описом вкладення та фіскальним чеком або з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області на Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 у справі №909/1352/25, розгляд справи призначено на 20.05.2026.
У судове засідання 20.05.2026 прибув представник позивача, підтримав правову позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу.
У судове засідання 20.05.2026 представник відповідача (апелянт) не з`явився, повідомлений належним чином, шляхом доставляння ухвали до електронного кабінету у системі ЄСІТС.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки, матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про дату і час судового засідання, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за його відсутності.
Апеляційну скаргу розглянуто в межах процесуальних строків, визначених ст. 273 ГПК України.

1. Короткий зміст позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем обов`язку щодо здійснення охорони парку - пам`ятки садового мистецтва, згідно з охоронного зобов`язання, від незаконної рубки дерев, у результаті чого заподіяно шкоду у розмірі 372 505,93грн.

2. Короткий зміст оскаржуваного процесуального рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 у справі №909/1352/25 позов задоволено. Стягнуто з Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області 372 505 (триста сімдесят дві тисячі п`ятсот п`ять) грн 93 коп. шкоди, яку перерахувати в фонд охорони навколишнього природного середовища Тлумацької міської ради: р/р: UA298999980333119331000009572 отримувач ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Тлумач/24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), на території якої вчинені правопорушення; 4470,07 грн судового збору.
Рішення суду мотивоване тим, що у спірних правовідносинах наявні всі докази вчинення відповідачем правопорушення та є підстави для покладення відповідальності за заподіяну шкоду саме на Тлумацьку міську раду, тобто на орган місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться Парк-пам`ятка садово-паркового мистецтва "Тлумацький міський парк імені Романа Круховського", якому була заподіяна шкода.
Також місцевим судом встановлено, що у діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправна поведінка, яка виражається у не забезпеченні охорони і збереження об`єкта природно-заповідного фонду від незаконних рубок, не здійсненні контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища; безпосередній причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою відповідача полягає в тому, що бездіяльність відповідача у вигляді нездійснення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження заповідного об`єкту від незаконних рубок на його території призвела до незаконного вирубування дерев та спричинення шкоди навколишньому природному середовищу.
Перевіривши проведений позивачем розрахунок розміру заявленої до стягнення шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев, суд встановив, що цей розрахунок проведений відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 №575 "Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", тобто в порядку, визначеному чинним законодавством. Розрахунок здійснений з урахуванням кількості вирубаних дерев, встановленої в акті обстеження №25/02.4 від 22.11.2024.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
20.03.2026, не погодившись з Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області, Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області засобами поштового зв`язку звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 у справі №909/1352/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Доводи апеляційної скарги: 
- позивачем не доведено протиправної поведінки заподіювача шкоди та причинного зв`язку між поведінкою та заподіяною шкодою;
- слідчим у кримінальному провадженні було проведено огляд місця події в міському парку та не встановленого будь-якого кримінального правопорушення;
- начальник відділу ЖКГ міської ради, який був присутній при перевірці, під час допиту повідомив, що не брав участі в замірі пнів та не може стверджувати чи були пні зазначені в Акті перевірки №25/02.4;
- оскільки в діях відповідача відсутні усі складові елементи складу цивільного правопорушення, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

4. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№01-04/3840/26 від 27.04.2026), в якому заперечено проти аргументів відповідача повністю.
Заяви про приєднання до апеляційної скарги не надходили (ст. 265 ГПК України).

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставин, а також обставин, встановлені судом апеляційної інстанції.
Рішенням Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 15.07.1993 «Про доповнення списку заповідних об`єктів області» створено об`єкт природно заповідного фонду місцевого значення «Парк пам`ятка садово-паркового мистецтва «Тлумацький міський парк» загальною площею 12,5га в межах м. Тлумач Тлумацької міської ради.
Рішенням Івано-Франківської обласної ради народних депутатів №681-22/2023 від 09.06.2023 «Про території та об`єкти природно заповідного фонду Івано-Франківської області» перейменовано об`єкт природно-заповідного фонду місцевого значення «Парк пам`ятка садово-паркового мистецтва «Тлумацький міський парк імені Романа Круховського» загальною площею 12,5га в межах м. Тлумач Тлумацької міської територіальної громади Івано-Франківського району.
Відповідно до охоронного зобов`язання Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА від 14.06.2023 №280, Парк-пам`ятка садово-паркового мистецтва "Тлумацький міський парк імені Романа Круховського", загальною площею 12,5 га у межах м. Тлумач Тлумацької міської територіальної громади Івано-Франківського району переданий під охорону Тлумацькій міській раді.
Державною екологічною інспекцією Карпатського округу, відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 №38, Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2024 році, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 05.12.2023 року №159, наказів Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 06.11.2024 року №422/04.2-03 та від 15.11.2024 року №439/04.2-03, у присутності, зокрема, першого заступника міського голови Тлумацької міської ради Гнатюка В.В., начальника відділу житлово-комунального господарства, транспорту та благоустрою виконавчого комітету Тлумацької міської ради Микуляка Р.М., в період з 11.11.2024 по 22.11.2024 здійснено контроль за додержанням Тлумацькою міською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області вимог природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів в частині охорони, раціонального використання та відтворення рослинного світу, об`єктів природно-заповідного фонду, за результатами якого на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва "Тлумацький міський парк імені Романа Круховського" виявлено факти незаконної рубки трьох дерев, а саме: тополя (сухостійна) діаметром пня 53 см; яблуня (сироростуча) діаметром пня 61 см; слива (сироростуча), діаметром пня 26 см.
Вказаний факт правопорушення зафіксований в Акті №25/02.4 від 22.11.2024.
Згідно Акту №25/02.4 від 22.11.2024, під час обстеження Парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва "Тлумацький міський парк імені Романа Круховського", що знаходиться у межах м. Тлумач Тлумацької міської територіальної громади Івано-Франківського району встановлено, що об`єкт природно-заповідного фонду не відмежовано та не забезпечено встановлення інформаційних та охоронних знаків єдиного державного взірця, чим Тлумацькою міською радою порушено вимоги ст. 7, 21 Закону України "Про природно-заповідний фонд" та Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду України, затверджене наказом Мінприроди України від 29.03.1994 року № 30. 
До Акту №25/02.4 від 22.11.2024 додано фотографії, які є додатками №1,№2 та №3 до цього акту.
Заміри діаметрів незаконно зрубаних дерев, проводились вимірювальною рулеткою Р-10 УЗК виробництва "Союзний завод" №34 (свідоцтво про калібрування №0798/м).
Згідно з розрахунком, заподіяної незаконною рубкою дерев на території природно-заповідного фонду Парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва "Тлумацький міський парк імені Романа Круховського", площею 12,5 га у межах м. Тлумач Тлумацької міської територіальної громади Івано-Франківського району, розмір завданої шкоди незаконною рубкою тополі (сухостійної) діаметром пня 53 см; яблуні (сироростучої) діаметром пня 61 см та сливи (сироростучої) діаметром пня 26 см становить 372 505,93 грн.
Листом від 26.11.2024 №01-03/5093 Державна екологічна інспекція Карпатського округу повідомила Головному управлінню Національної поліції в Івано-Франківській області, Відділенню поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та Івано-Франківській обласній прокуратурі про вчинення Тлумацькою міською радою протиправного діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України для внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та проведення розслідування.
Згідно із листом від 09.10.2025 №3298, Відділення поліції №5 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області повідомило Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, що Відділенням поліції №5 14.02.2025 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12025091240000017 за ч.1 ст.246 КК України і в ході досудового розслідування за фактом незаконної рубки 3 дерев в межах м. Тлумач на території об`єкту природно-заповідного фонду - Парк-пам`ятка садово-паркового мистецтва "Тлумацький міський парк імені Романа Круховського", встановлено факт відсутності події кримінального правопорушення, а тому кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025091240000017 від 14.02.2025 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України (постанова про закриття кримінального провадження від 30.04.2025).
Як вбачається із змісту Постанови про закриття кримінального провадження від 30.04.2025, в ході досудового розслідування допитано начальника відділу житлово-комунального господарства Тлумацької міської ради Микуляка Романа Михайловича, який брав участь у перевірці ініційованій Державною екологічною інспекцією Карпатського округу, зокрема Тлумацького міського парку ім. Романа Круховського. В ході допиту Микуляк Р.М. підтвердив факт проведення перевірки та вказав, що був присутнім під час огляду міського парку ім. Романа Круховського інспектором Дмитруком В.І. 
Також, Микуляк Р.М. зазначив, що в ході обстеження парку інспектор робив фотографії старих пнів, проте, не пояснював для чого. Крім цього, Микуляк Р.М. вказав, що в ході обстеження парку інспектор Дмитрук В.І. не вказував на якісь конкретні пні чи зрізані дерева, а також він не брав участі у будь-яких замірах пнів, а відтак не може стверджувати чи були пні зазначені в Акті перевірки №25/02.4.
З метою досудового врегулювання спору, Державною екологічною інспекцією Карпатського округу надіслано до Тлумацької міської ради претензію від 30.09.2025 року №63/25 про відшкодування шкоди заподіяної територіям об`єктів природно-заповідного фонду внаслідок незаконної рубки дерев в розмірі 372 505 грн 93 коп.
Листом №1398 від 27.10.2025 Тлумацька міська рада повідомила Державній екологічній інспекції Карпатського округу про відсутність підстав для відшкодування міською радою шкоди в сумі 372 505,93 грн.

7. Визначені судом апеляційної інстанції відповідно до встановлених обставин правовідносини; доводи та мотиви суду апеляційної інстанції, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.
Предметом спірних правовідносин є перевірка судом апеляційної інстанції застосування судом першої інстанції норм матеріального права, якими врегульовано питання відшкодування шкоди за порушення законодавства про охорону лісу від незаконної рубки дерев.
Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає наступне.

7.1. Згідно зі статтею 13 Конституції України, статтею 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
За статтею 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Частиною 2 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено перелік порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, за які може наступати відповідальність.
Згідно з ч.ч. 3,4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Частиною 1 статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.
Відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення екологічного законодавства, здійснюється у спосіб відновлення майнового стану суб`єктів екологічних правовідносин за рахунок інших суб`єктів, правопорушників вимог екологічного законодавства і має компенсаційний характер, а також застосовується як вид майнової відповідальності.
Відповідно до статті 16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.
Відповідно до статті 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. 
Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів.
Відповідно до ст. 3 Закону України Законом України "Про природно-заповідний фонд України", до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.
У ч. 3 ст. 7 Закону України Законом України "Про природно-заповідний фонд України" визначено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.
За змістом ст. 37 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", парками-пам`ятками садово-паркового мистецтва оголошуються найбільш визначні та цінні зразки паркового будівництва з метою охорони їх і використання в естетичних, виховних, наукових, природоохоронних та оздоровчих цілях.
Відповідно до ч.1 та ч. 5 ст. 38 цього Закону, на території парків-пам`яток садово-паркового мистецтва забороняється будь-яка діяльність, що не пов`язана з виконанням покладених на них завдань і загрожує їх збереженню. 
Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених парками-пам`ятками садово-паркового мистецтва, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.
Згідно із ч. 3 та ч. 5 ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. 
Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.
Рішенням Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 15.07.1993 «Про доповнення списку заповідних об`єктів області» створено об`єкт природно заповідного фонду місцевого значення «Парк пам`ятка садово-паркового мистецтва «Тлумацький міський парк» загальною площею 12,5га в межах м. Тлумач Тлумацької міської ради.
Рішенням Івано-Франківської обласної ради народних депутатів №681-22/2023 від 09.06.2023 «Про території та об`єкти природно заповідного фонду Івано Франківської області» перейменовано об`єкт природно-заповідного фонду місцевого значення «Парк пам`ятка садово-паркового мистецтва «Тлумацький міський парк імені Романа Круховського» загальною площею 12,5га в межах м. Тлумач Тлумацької міської територіальної громади Івано-Франківського району. Управлінням екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА оформлено Охоронне зобов`язання від 14.06.2023 №280. Згідно Охоронного зобов`язання від 14.06.2023 року №280 виданого Управлінням екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА: «Тлумацькій міській раді в особі голови Петрука Ігоря Андрійовича передається під охорону та дотримання встановленого режиму територія (об`єкт) парк-пам`ятка садово паркового мистецтва «Тлумацький міський парк імені Романа Круховського» загальною площею 12,5 га у межах м. Тлумач Тлумацької міської територіальної громади Івано-Франківського району. 
Пунктом 3 Охоронного зобов`язання, Тлумацьку міську раду зобов`язано: дотримуватися, встановленого режиму для території (об`єкта) природно-заповідного фонду; не здійснювати у межах території (об`єкта) природно-заповідного фонду забороненої господарської діяльності; вживати заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на територію (об`єкт) природно-заповідного фонду; дотримуватися вимог щодо використання території (об`єкта) природно-заповідного фонду; забезпечити охорону та збереження цінних природних комплексів територій (об`єкта) природно-заповідного фонду. 
Згідно з пунктом 4 Охоронного зобов`язання: землекористувач (землевласник) забезпечує охорону та збереження території (об`єкта), що перебуває у його користуванні (власності). За статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Таким чином, Тлумацька міська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області є належним відповідачем за вимогами про відшкодування шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, внаслідок незаконної вирубки дерев.
За змістом п. "ї" ч. 1 ст. 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення екологічного законодавства, здійснюється у спосіб відновлення майнового стану суб`єктів екологічних правовідносин за рахунок інших суб`єктів, правопорушників вимог екологічного законодавства і має компенсаційний характер, а також застосовується як вид майнової відповідальності.
7.2. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що до способів захисту прав і законних інтересів віднесено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Суд зазначає, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки особи; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки.
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи й спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки й шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а шкода - наслідком такої протиправної поведінки.
Суди, розглядаючи спори про стягнення збитків, мають встановлювати обставини щодо наявності всіх елементів складу правопорушення у їх сукупності.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
Отже, при зверненні з позовом про стягнення шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.
Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

7.3. Дослідженими письмовими доказами, які не спростовані відповідачем підтверджується, що внаслідок не виконання Тлумацькою міською радою свого обов`язку щодо забезпечення охорони об`єктів природно-заповідного фонду, не здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища на підконтрольній їй території, спричинено незаконне знищення дерев та шкоди навколишньому природному середовищу (вирубки трьох дерев без відповідного дозволу).
Отже, відповідач як зобов`язана особа несе цивільно-правову відповідальність за порушення чинного законодавства, що мало наслідком незаконне вирубування дерев.
Факт незаконної рубки паркових дерев та наявність у Тлумацької міської ради обов`язків щодо охорони парку свідчить про неналежне виконання останньою своїх обов`язків.
Неналежні/недостатні заходи щодо охорони парку (свідченням чого є наявність зрубаних дерев) свідчать також і про бездіяльність відповідача, внаслідок чого скоєно незаконне вирубування парку. 
Достатність відповідних заходів була б досягнута при відсутності факту незаконної порубки.
Порушення вимог щодо охорони парку як об`єкта природно-заповідного фонду є підставою для покладення на міську раду цивільно-правової відповідальності. 
Аргументи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи: Актом №25/02.4 від 22.11.2024, відомістю обліку пнів незаконно зрубаних (знищених) дерев на території міського парку «Тлумацький міський парк імені Романа Круховського» від 12.11.2024 підтверджено наявність 3 (трьох) пнів дерев у парку. 
Постанова про закриття кримінального провадження, в силу положень ч. 6 ст. 75 ГПК України, не звільняє апелянта від обов`язку довести вжиття усіх заходів для запобігання вирубці дерев за відсутності необхідних дозвільних документів.
Суд зауважує, що не виявлення слідчим у кримінальному провадженні на момент огляду місця події «слідів вчинення кримінального правопорушення» не свідчить про відсутність самого факту незаконної рубки дерев на об`єкті природно-заповідного фонду та відсутність шкоди, завданої навколишньому природному середовищу. 
Крім того, відповідач не проводив незалежної експертизи на встановлення факту відсутності вирубаних дерев. 
Критично оцінюються доводи апелянта щодо того, що начальник відділу ЖКГ, який був присутній при перевірці, під час допиту повідомив, що не брав участі в замірі пнів та не може стверджувати чи були пні зазначені в Акті перевірки №25/02.4. 
Оскільки, присутність уповноважених осіб Тлумацької міської ради підтверджена змістом Акту №25/02.4 від 22.11.2024 року, яким засвідчено присутність під час перевірки Гнатюка В.В. (першого заступника міського голови); Микуляка Р.М. (начальника відділу житлово-комунального господарства, транспорту та благоустрою Виконавчого комітету Тлумацької міської ради); Долішнього О.І. (начальника відділу будівництва, містобудування та архітектури Виконавчого комітету Тлумацької міської ради).
Водночас, акт перевірки не містить зауважень щодо його змісту.
Також, відомість обліку пнів незаконно зрубаних (знищених) дерев від 12.11.2024 року підписана без зауважень Микуляк Р.М.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша, третя статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Долучені до справи письмові докази містять достатні відомості щодо переліку діаметрів пнів, чіткі дані про кожен пень, ознаку (сироростучий або сухостійний), породу.
Таким чином, апелянтом не спростовано вірогідності наданих позивачем доказів в обґрунтування виявленого порушення та розміру завданої шкоди.
Доводи апеляційної скарги не містять заперечень проти розрахунку завданої шкоди або альтернативного розрахунку зі сторони відповідача.
Колегія суддів звертає увагу, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі чи особи на яких покладено охоронні зобов`язання, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді не вчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми особами.
Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення цивільно-правової відповідальності.
При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.
Аналогічний висновок міститься у Постановах КГС ВС від 18.05.2023 у справі № 914/669/22, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 909/976/17.
На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач, як зобов`язана особа, допустив протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження парку від незаконного вирубки на підвідомчій йому території земель природно-заповідного фонду, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення та підстав для задоволення позову.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
Судом апеляційної інстанції не встановлено визначених ст. 277 ГПК України обставин, тому апеляційну скаргу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області слід залишити без задоволення; Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 у справі №909/1352/25 - залишити без змін.

9. Розподіл судових витрат.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 232-242, 269, 270, 273, 275-277, 281-289 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:
1. Апеляційну скаргу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області на Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 у справі №909/1352/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2026 у справі №909/1352/25 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги – залишити за апелянтом.
4. Копію повного тексту судового рішення (постанови) не пізніше двох днів від дати складення направити учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності – засобами поштового зв`язку.
5. Матеріали справи у п`ятнадцятиденний строк повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення – 20.05.2026.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення (постанови).
Повна постанова складена 26.05.2026.

Головуючий суддя Міліціанов Р.В.

Суддя Іванчук С.В.

Суддя Ржепецький В.О.