ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16330/20 суддя першої інстанції: Білоноженко М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача Воловика С.В., суддів Аліменка В.О., Черпака Ю.К., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі № 640/16330/20 за позовом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування розпорядження,
В С Т А Н О В И В:
Хриплинська сільська рада Івано-Франківської міської ради, правонаступником якої є Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач, КМУ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 (далі - апелянт, третя особа, ОСОБА_1 ), у якій просила суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 прийнято відмову позивача від позову провадження у справі № 640/16330/20 закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, третя особа ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим, просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу, справу № 640/16330/20 направити Київському окружному адміністративному суду для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.11.2022 у справі № 640/26219/20 та від 21.07.2022 у справі № 640/12755/20, позивач зазначає, що прийняття відмови від позову порушує як права Хриплинської територіальної громади в цілому, так і апелянта як її жителя зокрема, оскільки відмова від позову подана правонаступником, статус якого сам обумовлений оскаржуваним актом, а така відмова суперечить попередній поведінці первісного позивача.
Крім того, третя особа звертає увагу на те, що суд першої інстанції залучив третю особу до участі у справі та в той самий день закрив провадження, не забезпечивши їй передбаченої статтями 44, 51, 165 КАС України можливості надати пояснення щодо позову. 
Також ОСОБА_1 зауважує на тому, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 у справі № 320/23148/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025, задоволено його позов до Кабінету Міністрів України, визнано протиправним та нечинним Розпорядження № 714 у частині включення Хриплинської територіальної громади Івано-Франківської області до складу Івано-Франківської територіальної громади з адміністративним центром у м. Івано-Франківськ.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, витребувано справу із Київського окружного адміністративного суду.
Не погоджуючись з апеляційною скаргою, у відзиві Івано-Франківська міська рада зазначила, що процесуальне правонаступництво здійснено на підставі відомостей Єдиного державного реєстру про припинення Хриплинської сільської ради, Івано-Франківська міська рада є правонаступником усіх її прав та обов`язків, а апелянт не позбавлений права на судовий захист, яке він реалізував, зокрема, шляхом подання самостійного позову у справі № 320/23148/23, задоволеного судом.

Крім того, Кабінетом Міністрів України 26.05.2026 подано клопотання про закриття провадження у справі № 640/16330/20, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, у справі № 320/23148/23, оскаржуваний нормативно-правовий акт у частині, що визначає предмет спору в цій справі, вже визнано протиправним та скасовано, що є підставою для закриття провадження у справі № 640/16330/20 на підставі пункту 6 частини першої статті 238 КАС України.
Ухвалою апеляційного суду від 11.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що предметом апеляційного перегляду у справі що розглядається є ухвала, якою прийнято відмову позивача від позову та закрито провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 238 КАС України. 
Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. 
За змістом частини другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Наведені норми зобов`язують колегію суддів надати правову оцінку не лише доводам, викладеним в апеляційній скарзі, а й обставинам, встановленим під час апеляційного перегляду, включаючи ті, що з`ясовані з клопотання Кабінету Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 47, частини першої статті 189 КАС України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Разом з тим за змістом частини шостої статті 47, частини п`ятої статті 189 КАС України суд не приймає відмови від позову і продовжує розгляд справи, якщо ці дії позивача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, коло яких не обмежується лише учасниками справи.
У постановах Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 640/26219/20 та від 21.07.2022 у справі № 640/12755/20, предметом розгляду в яких були подібні за змістом правовідносини, а саме: заміна позивача-територіальної громади, яка заперечувала проти включення до складу іншої територіальної громади, її правонаступником, з подальшою відмовою останнього від позову, Верховний Суд сформував правовий висновок, за яким суд, вирішуючи питання про заміну позивача на правонаступника, статус якого сам обумовлений спірним нормативним актом, а також приймаючи від такого правонаступника відмову від позову, зобов`язаний з`ясувати дійсні обставини, що спонукали до відмови, та перевірити, чи не призводить прийняття такої відмови до порушення права первісного позивача на судовий захист. 
Колегія суддів констатує, що обставини цієї справи є подібними до наведених висновків Верховного Суду, оскільки позивач у справі Івано-Франківська міська рада набула процесуального статусу правонаступника Хриплинської сільської ради саме внаслідок дії оскаржуваного нею розпорядження № 714-р від 12.06.2020, а подана відмова від позову спрямована на припинення розгляду спору щодо правомірності того самого акта, яким обумовлено це правонаступництво. 
За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції передчасно, без належної перевірки дійсних мотивів та без з`ясування впливу відмови на права Хриплинської територіальної громади, прийняв відмову від позову, кореспондують наведеній практиці Верховного Суду та заслуговують на увагу.
Разом з тим колегія суддів наголошує на тому, що як встановлено під час апеляційного розгляду, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 у справі № 320/23148/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025, задоволено позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, розпорядження № 714-р від 12.06.2020 визнано протиправним та нечинним саме в частині включення Хриплинської територіальної громади Івано-Франківської області до складу Івано-Франківської територіальної громади з адміністративним центром у м. Івано-Франківськ. 
Отже, предмет спору у справі № 320/23148/23 (у частині, що стосується Хриплинської територіальної громади) є тотожним предмету спору, заявленому у справі № 640/16330/20, позаяк в обох справах ставилося питання про протиправність та нечинність одного й того самого нормативно-правового акта в частині, яка визначає віднесення території Хриплинської територіальної громади до складу Івано-Франківської територіальної громади. Той правовий результат, за захистом якого позивач звертався до суду в межах цієї справи, вже досягнутий в іншій справі за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Пунктом 6 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили. 
Наведена норма сформульована імперативно і не залежить від розсуду суду: за наявності передбачених нею обставин закриття провадження є обов`язком суду. Оскільки станом на час апеляційного перегляду встановлено, що оскаржуваний у цій справі нормативно-правовий акт у частині, яка визначає предмет спору та зачіпає права й законні інтереси як апелянта, так і позивача, вже визнаний протиправним і нечинним судовим рішенням, яке набрало законної сили, подальший розгляд спору про визнання цього самого акта протиправним та його скасування в цій частині втратив будь-яке процесуальне і матеріально-правове значення.
Викладена в клопотанні Кабінету Міністрів України обставина за своєю правовою природою не є самостійною процесуальною заявою, що потребує окремого вирішення в порядку статті 217 КАС України, оскільки на час її подання провадження у справі № 640/16330/20 судом першої інстанції вже було закрито, а предметом апеляційного перегляду є саме законність цього закриття, а не відкрите провадження, у межах якого могло б розглядатися самостійне клопотання. 
Наведена в клопотанні обставина є доводом по суті спору про те, яким чином має бути вирішена апеляційна скарга, і підлягає оцінці колегією суддів у складі вирішення апеляційної скарги, а не шляхом ухвалення окремого судового рішення за результатами розгляду клопотання.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що встановлена під час апеляційного перегляду підстава для закриття провадження у справі, передбачена пунктом 6 частини першої статті 238 КАС України, має самостійний та імперативний характер і є достатньою для остаточного вирішення подальшого провадження у справі № 640/16330/20 незалежно від висновку щодо правомірності прийняття судом першої інстанції відмови позивача від позову. 
Зазначений висновок звільняє колегію суддів від необхідності надання остаточної оцінки доводам апеляційної скарги щодо порушення при прийнятті відмови від позову прав та законних інтересів Хриплинської територіальної громади, оскільки з`ясування цього питання не може призвести до іншого кінцевого процесуального результату розгляду справи і не впливає на правильність рішення за результатами розгляду справи.
Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: статей 44, 51, 165 КАС України, оскільки залучення третьої особи до участі у справі та закриття провадження у справі відбулися в один і той самий день (17.06.2025), що об`єктивно позбавило третю особу можливості надати пояснення щодо позову та реалізувати інші процесуальні права, передбачені статтею 44 цього Кодексу. 
Разом з тим, враховуючи те, що права та інтереси заради захисту яких третя особа подавала апеляційну скаргу, вже захищені судовим рішенням у справі № 320/23148/23, встановлене порушення не спричинило й не може спричинити фактичного порушення прав апелянта та не є самостійною підставою для скасування ухвали з направленням справи на новий розгляд, оскільки таке направлення не сприятиме захисту порушеного права чи інтересу, а лише невиправдано продовжить тривалість судового провадження, що не узгоджується із завданням адміністративного судочинства, визначеним частиною першою статті 2 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі. 
Згідно зі статтею 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку, а провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу. 
Ураховуючи встановлені обставини, зокрема наявність судового рішення, яке набрало законної сили та яким оскаржуваний у цій справі нормативно-правовий акт у частині, що визначає предмет спору, вже визнано протиправним і нечинним, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 та закриття провадження у справі № 640/16330/20 на підставі пункту 6 частини першої статті 238 КАС України замість застосованого судом першої інстанції пункту 2 частини першої статті 238 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 239 КАС України наявність ухвали про закриття провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 238 цього Кодексу не позбавляє учасників справи права на судовий захист в інший спосіб, що не суперечить закону, якщо такий захист не був і не міг бути отриманий у справі № 320/23148/23.
Частинами першою - третьою статті 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Таким чином, застосувавши для закриття провадження у справі помилкову правову підставу пункт 2 частини першої статті 238 КАС України замість імперативно застосовної підстави, передбаченої пунктом 6 частини першої цієї статті, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування ухвали від 17.06.2025 та задоволення апеляційної скарги третьої особи в цій частині.
Водночас апеляційна скарга в частині направлення справи № 640/16330/20 Київському окружному адміністративному суду для продовження розгляду, не підлягає задоволенню, оскільки остаточний процесуальний результат розгляду справи закриття провадження, залишається незмінним
Керуючись статтями 308, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі № 640/16330/20 за позовом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування розпорядження - задовольнити частково.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі № 640/16330/20 - скасувати.
Закрити провадження у справі № 640/16330/20 за позовом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», на підставі пункту 6 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
В іншій частині апеляційну скаргу - залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до статей 328- 329 Кодексу адміністративного судочинства 

Суддя-доповідач С.В. Воловик

Судді В.О. Аліменко 

Ю.К. Черпак