Справа №639/8298/25 Провадження № 2/613/324/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді – Сеник О.С.,
за участі секретаря – Дегтяр А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/8298/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024 у розмірі 12050,40 грн.; стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ 43541163) судові витрати – судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-10012551 на суму 7200,00 грн. в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», який підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора 72845. Відповідно до умов Договору відповідачка зобов`язалась вчасно повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в порядку, визначеному Договором. 
На виконання умов договору первісний кредитор 11.10.2024 ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «Профітгід» на платіжну картку № НОМЕР_2 , виконавши свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Однак, відповідачка не виконала свого обов`язку та жодних оплат за договором не здійснила. 
16.04.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 16042025-МК/Юніт-Капітал, на підставі якого, відповідно до Реєстру боржників від 16.04.2025, від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № № 00-10012551. Позивачем не здійснювалось жодних нарахувань за договором. Станом на дату подачі позову жодного платежу на рахунок позивача від відповідачки не надійшло. 
Загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем на момент подачі позовної заяви складає 15050,40 грн, у т.ч. 7200,00 грн – заборгованість по тілу кредиту, 4850,00 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 3000,00 грн – штраф.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 06.11.2025 матеріали позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області. 
02.12.2025 дана справа надійшла до Богодухівського районного суду Харківської області та за результатами автоматизованого розподілу була передана в провадження судді Сеник О.С. 
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 03.12.2025 позовну заяву ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. 
05.02.2026 представником відповідачки подано письмовий відзив на позов, у якому він просив : 1) задовольнити клопотання про поновлення строку на подання відзиву; 2) у позові відмовити в повному обсязі; 3) відмовити у сплаті штрафу в розмірі 3000,00 грн на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України; 4) у разі надання Банком належних та допустимих доказів отримання відповідачкою коштів – зменшити суму тіла кредиту до 6000,00 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам залишити у розмірі 4850,40 грн (разом 10850,40 грн); 5) відмовити у сплаті прихованої комісії в розмірі 1200,00 грн; 6) задовольнити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 1000,00 грн.
В обґрунтування відзиву зазначено, що заявлений розмір судових витрат на правничу допомогу у 7000,00 грн є завищеним, оскільки позовна заява має шаблонний характер, а ціна позову є завищеною, а саме в рази перевищує тіло кредиту (що суперечить вимогам п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» та робить умови договору недійсними). Враховуючи викладене, з посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21, від 12.05.2020 по справі № 904/4507/18, додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі та обсяг наданих адвокатом послуг, стверджує про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн (у разі повного задоволення позову). 
Вказано, що вимоги позивача відповідачкою не визнаються повністю (у разі надання банком доказів отримання відповідачкою кредитних коштів – можливо, частково), з огляду на порушення позивачем загальних засад цивільного законодавства – справедливості, добросовісності та розумності, всупереч яким відповідачем заявлено до стягнення штрафні санкції в сумі 3000,00 грн, нараховані в період воєнного стану, які підлягають списанню згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Відмітив, що сума тіла кредиту згідно з кредитним договором становить 6000,00 грн, 1200 грн становить комісія, вимоги щодо сплати якої є незаконними з огляду на положення Закону України «Про захист прав споживачів» (оскільки умови щодо її сплати є несправедливими), а також правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові по справі № 6-174цс16 та Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.07.2022 по справі № 363/1834/17.
Ухвалою суду від 17.03.2026 задоволено клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву, поновлено відповідачці ОСОБА_1 строк на подачу відзиву та прийнято відзив.
06.02.2026 позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що при укладенні та підписанні кредитного договору відповідачка підтвердила факт ознайомлення у чіткій та зрозумілій формі з інформацією про фінансову послугу, яка надається, Правилами надання коштів у позику ТОВ «Макс Кредит», а також факт погодження з цією інформацією та умовами п.1.6 договору про одноразове нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 20% від суми кредиту, що складає 1200,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п.3.5 договору. Таким чином, відповідачка як позичальник повністю усвідомлювала та прийняла на себе всі зобов`язання, передбачені кредитним договором.
Представник позивача відмітив, що ТОВ «Юніт Капітал» не заявлено вимог про стягнення штрафу в розмірі 3000,00 грн з огляду на норми п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, лише заборгованість за тілом кредиту в сумі 7200 грн та за відсотками в сумі 4850,40 грн.
Пояснив, що правнича допомога, надана адвокатом у цій справі, включає підготовку матеріалів справи, складання адвокатського запиту, формулювання клопотання про витребування доказів та розробку позовної заяви, що є результатом індивідуалізованої професійної діяльності, враховує особливості кожної справи та не може бути кваліфікована як шаблонна робота, про що стверджує представник відповідача. Стверджує, що витрати на правничу допомогу є розумними та необхідними, розмір витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн є обґрунтованим та повністю підтверджений актом прийому-передачі наданих послуг з наведенням відповідних розрахунків, і не підлягає зменшенню.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, повідомив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. 
Відповідачка та її представник в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином клопотання про відкладення розгляду справи не подали.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.10.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Макс Кредит» укладено кредитний договір №00-10012551, відповідно до п. 1.1 якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору сума кредиту складає 6000 грн.
Згідно з п.1.3 Кредитного договору строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. 
Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору стандартна процента ставка складає 0,94% від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, яка застосовується у межах строку кредитної лінії, встановлено п.1.3 договору.
Згідно з п. 1.6. Кредитного договору за надання Кредиту, Кредитодавецю одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми Кредиту, що складає 1200,00 грн, яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п.3.5 договору. 
Сума кредиту перераховується Кредитодавцем на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_3 (п.2.8 договору).
Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дня перерахування коштів у розмірі суми кредиту з поточного рахунку Кредитодавця до дня фактичного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії (п.3.1 договору). Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.3.4 договору). Позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме – 06 жовтня 2025 року (п.3.5 договору).
Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату процентів в періодичну дату оплати процентів – 05 листопада 2024 року, та на кожний 25 день після цієї дати протягом строку кредитування (п.1.4 договору). 
Згідно з п.6.4 договору у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором, сума кредиту за яким не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку : на другий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання – штраф у розмірі 300,00 грн, на 5 день – 600,00 грн, на 10 день – 900,00 грн, на 21 день – 1800,00 грн, на 40 день – 2400,00 грн, на 50 день – 3000,00 грн, на 60 день – 3000,00 грн. 
Водночас, згідно з п.6.4.1 договору, у випадку встановлення законодавством України обмежень (заборон, мораторіїв) на нарахування штрафних санкцій – штраф протягом періоду дії такого обмеження (заборони, мораторію) не нараховується та позичальником не сплачується. Нарахування штрафних санкцій відновлюється після скасування відповідних законодавчих обмежень (заборон, мораторіїв). 
Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 72845. 
Крім того, позичальником підписано паспорт споживчого кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора 81242.
Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданою ТОВ «Макс Кредит», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з яким укладено договір № 00-10012551 від 11.01.2024, ідентифікована ТОВ «Макс Кредит», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) : 72845, час відправки ідентифікатора позичальнику – 11.10.2024 о 18:48:08 год., номер телефону, на який відправлено ідентифікатор - +380981057048.
Надходження кредитних коштів на належну відповідачу банківську платіжну картку № НОМЕР_4 у розмірі 6000,00 грн підтверджується повідомленням ТОВ «Профітгід» на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-714 від 28.07.2023, платник – ТОВ «Макс Кредит».
16 квітня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 16042025-МК/Юніт Капітал, згідно якого ТОВ «Макс Кредит» відступило на користь ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором Факторингу від ТОВ«МАКС КРЕДИТ» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 12050,00 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16042025-МК від 16.04.2025 р. Також, на підтвердження переходу права вимоги за реєстром боржників до договору факторингу, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» долучено платіжну інструкцію, що свідчить про сплату ціни продажу за вищезазначеним Реєстром Боржників та виконання позивачем своїх обов`язків за договором факторингу № 16042025-МК від 16.04.2025.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024, складеного ТОВ «Макс Кредит», вбачається, що зазначеним товариством як первинним кредитодавцем 11.10.2024 видано відповідачці ОСОБА_1 кредит в сумі 6000,00 грн. Відсотки за користування кредитом наразовані за ставкою 0,94% на день за період з 11.10.2024 по 04.01.2025 (86 календарних днів).
Відповідачка не здійснила платежів, спрямованих на погашення заборгованості. 
Сума заборгованості станом на 16.04.2025 становить 12050,40 грн, з яких: 6000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1200,00 грн – заборгованість за комісією, 4850,40 грн – заборгованість за відсотками.
Крім того, кредидавцем бул нараховано штрафні санкції на підставі п.6.4 договору (300 грн, 600 грн, 900 грн), однак, вони не увійшли до суми заборгованості в розмірі 12050,40 грн, нарахованої первісним кредитором, і позивачем до стягнення не заявлені. 
Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024 заборгованість ОСОБА_1 становить 15050,40 грн, з яких: 7200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4850,40 грн - заборгованість за процентами, заборгованість за штрафними санкціями – 3000,00 грн.. Станом на 01.10.2025 ТОВ «Юніт Капітал» повідомляє, що заборгованість за кредитним договором не погашена.
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Юніт капітал» до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-10012551, який позичальник підписав у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
ТОВ «Макс Кредит» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачці кредит на суму 6000,00 грн. Однак, відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювала, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем склалась заборгованість.
Доказів сплати суми кредиту та відсотків у повному обсязі за кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024 або ж власного розрахунку заборгованості відповідачкою не надано. 
Суд зауважує, що представник відповідача у відзиві просить або ж відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, або ж зменшити суму тіла кредиту до 6000,00 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам залишити у розмірі 4850,40 грн (разом 10850,40 грн), відмовити у сплаті штрафу в розмірі 3000,00 грн на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та відмовити у сплаті прихованої комісії в розмірі 1200,00 грн.
Отже, фактично обставина отримання кредитних коштів у сумі 6000,00 грн відповідачкою ОСОБА_1 не заперечується. 
Крім того, суд відмічає, що представник відповідача у письмовому відзиві на позов зазначає телефон відповідачки ОСОБА_1 - НОМЕР_5 , тобто, той телефон, на який, згідно з довідкою про ідентифікацію, було направлено одноразовий ідентифікатор для підписання договору № 00-10012251 від 11.10.2024, та який зазначений у цьому договорі.
З викладеного вище вбачається, що одноразовий ідентифікатор 72845, відправлений 11.10.2024 о 18:48:08 год. на зазначений номер телефону, був отриманий саме ОСОБА_1 , а картка № 4149-49XX-XXXX-6058, вказана у договорі як картка отримувача, належить їй. 
З урахуванням довідки ТОВ «Профітгід» про успішне зарахування коштів на вказану картку та змісту відзиву предстанвика відповідача, суд вважає підтвердженою обставину отримання ОСОБА_1 суми кредиту в розмірі 6000,00 грн, яка разом із нарахованими відсотками в розмірі 4850,40 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
При цьому, слід відмітити, що відсотки нараховані первісним кредитором в межах строку креитування, а їх розмір відповідає ставці, зазначеній у договорі – 0,94% на день, і не перевищує граничного розміру відсоткової ставки, визначеного Законом України «Про споживче кредитування». 
Водночас, суд відмічає, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість по кредиту в сумі 12050,40 грн. 
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Юніт Капітал» надало виписку з особового рахунка за кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024, складеної директором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопковою М., з якої вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024 станом на 01.10.2025 становить 15050,40 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами 4850,40 гривень, заборгованість за штрафними санкціями - 3000,00 гривень. 
Суд зауважує, що заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 3000,00 грн позивачем не пред`явлено до стягнення. 
Однак з матеріалів справи вбачається, що відповідачка на підставі Кредитного договору отримала кредит у сумі 6000,000 грн, а дані, наведені у детальному розрахунку заборгованості свідчать, що до загальної суми заборгованості відповідача за Кредитним договором була включена сума комісії у розмірі 1200,00 гривень, вимога про стягнення якої позивачем не пред`являлась (до стягнення пред`явлено вимоги по тілу кредиту та по відсоткам).
Крім того, суд зауважує, що відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що «згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. 
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Відносно пред`явленої до стягнення нарахованої на підставі п. 1.6 кредитного договору заборгованості за комісією у розмірі 1200 грн., яка включена позивачем до складу тіла кредиту, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», який діяв на час укладення спірного кредитного договору, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. 
Відтак, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості, наданих до суду, неможливо встановити, яка саме комісія (її вид), за який період та у зв`язку з чим нарахована відповідачу. Крім того, з наданих до суду доказів неможливо встановити, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення комісії в розмірі 1200 грн. необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Юніт Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір № 10/09/25-02 про надання правничої допомоги від 10.09.2025, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Соломко та партнери»; Додаток 1 до договору – протокол погодження вартості послуг до договору № 10/09/25-02 від 10.09.2025; копію додаткової угоди № 25770871654 від 11.09.2025 до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, відповідно до якої Клієнт ТОВ «Юніт Капітал» доручає, а Адвокатське бюро «Соломко та партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав з питань, що відносяться, у т.ч. до юрисдикції загальних судів по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 № 00-10012551 від 11.10.2024; 
копію акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 05.06.2025, відповідно до якого виконавець АБ «Соломко та партнери» надав, а Клієнт ТОВ «Юніт Капітал» отримав наступні послуги на загальну суму 7000,00 грн: складення позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024 – 2 год. (вартість 5000,00 грн), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 – 2 год. (вартість 1000,00 грн), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024 на рахунок боржника, яким є ОСОБА_1 – 1 год. (вартість 500,00 грн), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024 на рахунок позичальника яким є ОСОБА_1 – 1 год. (вартість 500,00 грн); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Соломка О.В. та довіреність від 10.09.2025. 
Враховуючи викладене, факт понесення витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн та їх розмір доведені наданими позивачем доказами.
З урахуванням висновку суду про часткове задоволення позову (на 90,04%), сума витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог складає 6302,80 грн.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, характер та розмір позовних вимог, суд зазначає, що розмір пред`явлених ТОВ «Юніт Капітал» до відшкодування витрат на надання правової допомоги є завищеним щодо іншої сторони спору.
Враховуючи складність справи, яка не є складною, входить до категорії справ з усталеною судовою практикою, складність виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог - на 90,04%, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2181,13 грн.
Керуючись ст.ст.4, 10-13, 76-81, 134, 137, 141, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.263-265, 268, 273-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-10012551 від 11.10.2024 у розмірі 10850,40 грн (десять тисяч вісімсот п`ятдесят грн 40 коп), а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2181,13 грн (дві тисячі сто вісімдесят одну грн 13 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп).
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», адреса місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрована як ВПО за адресою : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя          О.С. Сеник