ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
   	Справа № 638/24664/24  Провадження № 2/636/804/26	

Дата 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування в полоні та визнання права на отримання коштів,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2024 року  ОСОБА_1  звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова суду із позовною заявою про встановлення юридичного факту: проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки однією сім`єю та перебування її на утриманні ОСОБА_3 , встановлення факту перебування військовослужбовця ОСОБА_3  у полоні на території рф з серпня 2024 року. Також просила визнати за нею право на отримання коштів як члена сім`ї військовослужбовця  ОСОБА_3 , який перебуває у полоні на території рф з серпня 2024 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з липня 2011 року проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу: в період з серпня 2014 року по квітень 2019 року в селі Першотравневе Вишнівської сільської територіальної громади, а з квітня 2019 року по травень 2024 року – в с. Олександрівка Ізюмського району Харківської області у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_3 був зареєстрований з 07.05.2024 року. За час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вони разом вели спільне господарство, мали один бюджет, підтримували добрі дружні стосунки, допомагали та піклувалися один про одного. 09.05.2024 року ОСОБА_3 отримав повістку до прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_3 і був мобілізований до лав ЗСУ. 27 серпня 2024 року вона отримала з ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення сім`ї № 34, в якому зазначено, що її цивільний чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, виконуючи бойове завдання в складі підрозділу ЗСУ, зник безвісті поблизу населеного пункту Спальне, Суджанського району, Курської області 27.08.2024 року.
29 серпня 2024 року нею була подана заява до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання поблизу н.п.с. Спальне Суджанського району Курської області, рф зник безвісти цивільний чоловік військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 який останній раз виходив з нею на зв`язок 22.08.2024 року, після чого більше на зв`язок не виходив. На підставі заяви в ЄРДР 30.08.2024 року внесено данні про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст.115 КК України кримінальне провадження № 12024221070001154, а її, ОСОБА_1 , визнано потерпілою по даному кримінальному правопорушенню. Пізніше через соціальні мережі їй стало відомо, що ОСОБА_3 знаходиться у полоні, як військовослужбовець, якого полонили в Курській області під час виконання службових обов`язків по захисту України. 
Встановлення цих юридичних фактів їй потрібно для можливості отримання права на отримання грошового забезпечення ОСОБА_3 , як члену його сім`ї, що перебувала на його утриманні. 
Ухвалами судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.12.2024 року, від 07.01.2025 року, від 23.01.2025 року позовна заява  ОСОБА_1 була залишена без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.01.2025 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду у підготовчому засіданні.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2025 року цивільну справу за вказаним позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Чугуївського міського суду Харківської області, до якого вона надійшла 16.06.2025 року.
Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27.06.2025 року справа прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 20.10.2025 року підготовче провадження закрито і справа призначена до розгляду по суті.
Сторони у судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.
20.10.2025 року позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій підтримала заявлений позов, просила його задовольнити та розглядати справу за її відсутності.
Представник відповідача військової частини НОМЕР_1  у судове засідання не з`явився повторно, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, причини своєї неявки до суду не повідомили, заперечень на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. У зв`язку із зазначеним фіксування судового процесу відповідно до приписів ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06 квітня 2026 року провадження у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування в полоні та визнання права на отримання коштів в частині встановлення факту перебування військовослужбовця    ОСОБА_3 у полоні закрито на підставі в.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України та роз`яснено  ОСОБА_1 , що встановлювати факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України має лише Комісія з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України при Міністерстві розвитку громад та територій України.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Звертаючись до суду із зазначеним позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що вона та
ОСОБА_3 з липня 2011 року стали проживати разом як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, при цьому в період з серпня 2014 року по квітень 2019 року вони проживали в селі Першотравневе Вишнівської сільської територіальної громади, а з квітня 2019 року по травень 2024 року – у с. Олександрівка Ізюмського району Харківської області в належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_3 був зареєстрований з 07.05.2024 року. Позивачка на підтвердження зазначених обставин надала до суду копії довідок за № 2/170 від 13.09.2024 р. та № 2/169 від 13.09.2024 р. про реєстрацію її та ОСОБА_3 за однією адресою, а також відповідь на запит № 2/02-01/61, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.11.2019 року по теперішній час проживала спільно зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 . 
Даних про те, що за вказаний період часу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в іншому шлюбі, матеріали справи не містять. 
Як вбачається зі сповіщення сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_4 № 34 зазначено, про те що цивільний чоловік, рядовий ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, виконуючи бойове завдання в складі підрозділу ЗСУ зник безвісти поблизу н.п с. Спальне.
Суджанського р-ну, Курської області. Підстава для надання сповіщення - сповіщення № 0501/8/760 від 27.08.2024 р.
Крім того, після 27.08.2025 ОСОБА_1 отримала ще одне сповіщення сім`ї № 5 ( за підписом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_4 ) про те що її цивільний чоловік, рядовий ОСОБА_5 , 1973 року народження, стрілець-помічник гранатометника 2 штурмового відділення штурмового взводу 8 штурмової роти 3 штурмового батальйону віч НОМЕР_2 , призваний на військову службу за призовом 09.05.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_7 , вважається таким, що з 24 серпня 2024 року захоплений в полон. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2025 № 3958. Підстава для надання сповіщення - сповіщення N? 0501/15/1/41 від 27.08.2025 р., в/ч НОМЕР_1 .
На підставі заяви ОСОБА_1 30 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024221070001154 внесено відомості про кримінальне правопорушення, вчинене щодо ОСОБА_3 , за ознаками ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. У межах даного кримінального провадження ОСОБА_1 визнано потерпілою.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав та інтересів заявника (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17).
Предметом розгляду в цій справі є встановлення факту проживання позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а також перебування ОСОБА_1 на утриманні військовослужбовця ОСОБА_3 , який з 24 серпня 2024 року був захоплений в полон. При цьому позивачка вважала, що встановлення цих фактів має юридичне значення, оскільки матиме наслідком виникнення у неї прав на виплату належного грошового забезпечення солдата ОСОБА_3 як такого, що захоплений в полон, та просила визнати суд за нею право на отримання таких коштів.
Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Тобто і для «фактичного подружжя» повинні бути характерними усі ознаки сім`ї, передбачені 3 СК України, а саме: спільне проживання, спільний побут та наявність взаємних прав та обов`язків. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є визначеною законом спеціальною підставою для виникнення у них цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності подружніх взаємних прав та обов`язків, інші докази які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22 червня 2021 року у справі № 554/1251/20, від 22 липня 2021 року у справі № 280/1710/18.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19) встановлено, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації».
Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 175/3500/16, від 03 жовтня 2018 року у справі № 175/3500/16 (провадження № 61-27931св18), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 листопада 2018 року у справі № 755/3111/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 755/3111/16-ц (провадження № 61-18336св18), від 30 січня 2019 року у справі № 360/2244/15-ц (провадження № 61-18548св18).
Про проживання однією сім`єю можуть свідчити у сукупності наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18, від 08 серпня 2023 року у справі № 752/13615/20-ц, від 17 грудня 2024 року у справі № 711/82/24.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи надані позивачкою докази, правові норми, що регулюють правовідносини між сторонами у справі, враховуючи усталену судову практику Верховного Суду, суд вважає, що ОСОБА_1 не надано достовірних доказів її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та дружини з веденням спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, спільного харчування, спільних витрат (купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт), надання взаємної допомоги.
Надана позивачкою інформація про отримання нею як цивільною дружиною сповіщення сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо військовослужбовця рядового ОСОБА_3 не свідчить про факт спільного проживання сторін однією сім`єю як чоловіка та дружини та наявність у них притаманних подружжю відносин, про що зазначалося вище.
Надані позивачкою довідки про реєстрацію місця її проживання з ОСОБА_3 у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_3 був зареєстрований з 07.05.2024 року,не є належним доказом, який свідчить про наявність сталих відносин, притаманних подружжю, оскільки як зазначає у своєму позові ОСОБА_1 , ОСОБА_3 09.05.2024 року отримав повістку до прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_3 і був мобілізований до лав ЗСУ.
У постановах Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у справі № 543/563/22, від 06 лютого 2025 року у справі № 758/16153/19 зазначено, що факт реєстрації місця проживання жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою перебування їх у фактичних шлюбних відносинах. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише на підставі показань свідків та наявності спільних фотографій за відсутності інших доказів. 
Також ОСОБА_1 не надано належних, допустимих та достовірних доказів перебування її на утриманні  ОСОБА_3 .
Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_3 не мав стабільного заробітку (доходу), а нею у 2019 році був придбаний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено наявність між нею та ОСОБА_3 відносин, притаманних подружжю, не надано доказів спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, та знаходження позивачки на утриманні ОСОБА_3 , а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом із зазначенням у якості відповідача військової частини НОМЕР_1 ,не довела обставин, порушення відповідачем її цивільних прав та інтересів. Так матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 з будь-якою вимогою про визнання за нею права на отримання коштів у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 у полоні, та отримала відмову.
Керуючись ст.ст. 2-5,76-81,141,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування в полоні та визнання права на отримання коштів - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Карімов