Справа №949/2513/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Отупор К.М.,
за участю секретаря судового засідання Катюхи К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ- КАПІТАЛ" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за Кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 22 вересня 2022 року, а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 вересня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 7 100,00 грн. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у строки та на умовах, визначених кредитним договором, його додатками та іншими документами, що є його невід`ємними частинами. Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом приєднання відповідача до умов публічної оферти первісного кредитора та підписано із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Перед укладенням кредитного договору відповідач пройшов ідентифікацію в інформаційно-комунікаційній системі товариства, надав свої персональні дані та реквізити платіжної картки, а також підтвердив ознайомлення з умовами кредитування і свою згоду з ними.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином та в повному обсязі, що підтверджується фактом перерахування кредитних коштів відповідачу на банківську картку, зазначену ним при оформленні кредиту. У подальшому право грошової вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», яке набуло статусу нового кредитора та відповідно право вимоги до відповідача за кредитним зобов`язанням.
У свою чергу, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений договором строк не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив. У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку станом на дату звернення до суду становить 27 832,00 грн, що складається із 7 100,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 20 732,00 грн заборгованості за відсотками, 710 - заборгованості за комісією.
До початку розгляду справи від представника позивача надходили клопотання про підтримання позовних вимог, у яких він просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримував у повному обсязі.
Від представника відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову. У поданому відзиві відповідач зазначає, що позивачем не доведено наявність та розмір заборгованості, оскільки до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичне отримання ним грошових коштів, а також правильність та законність розрахунку заборгованості. Відповідач вказує, що доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, а обов`язковою умовою для прийняття позитивного для кредитора рішення є надання останнім документів, які підтверджують факт передачі грошових коштів боржнику.
Додатково у відзиві відповідач посилається на те, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу під час дії особливого періоду та воєнного стану. З огляду на свій статус, відповідач зазначає, що в силу імперативних вимог законодавства України нарахування йому будь-яких процентів за користування кредитом, а також штрафних санкцій та пені є повністю неправомірним та безпідставним, у зв`язку з чим слід відмовити у задоволенні позову повністю.
25 березня 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, який подано поза межами судового розгляду, а відтак при вирішення справи судом до розгляду не береться.
В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Фінкевич В.Г. проти задоволення позову заперечував з огляду на мотиви, зазначені у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази, подані сторонами, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, перевіривши доводи сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом установлено, що 22 вересня 2022 року між ТЗОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сума кредиту (загальний розмір) складає 7 100,00 грн. Зі змісту договору вбачається, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт, а електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Згідно з умовами договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки.
Відповідно до умов договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що дані, які стосуються його особи, зокрема дані паспорта, РНОКПП, ПІБ, місце проживання та інше, є актуальними, правильними та відповідають дійсності.
Із довідки, виданої ТОВ "Міолан" за вих.№б/н від 18.07.2025 вбачається, що договір апідписаний позичальником - ОСОБА_1 за джопомогою одноразового ідентифікатора S19645 22 липня 2022 року, надісланий на телефон НОМЕР_1 .
Із паспорта споживчого кредиту та матеріалів справи вбачається, що кредитодавцем є ТЗОВ «Мілоан», сума кредиту становить 7 100,00 грн, спосіб надання кредиту - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем.
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі.
Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку.
Частина друга статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Крім того, відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі.
Частина перша статті 11 цього Закону передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, є рівнозначним договору, укладеному у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою відповіді про прийняття пропозиції його укласти.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором є належним способом підтвердження волевиявлення сторони при укладенні електронного правочину.
Договори про надання фінансових послуг укладаються у порядку, встановленому Законом України «Про електронну комерцію», з урахуванням особливостей Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії».
Отже, укладення спірного кредитного договору в електронній формі із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам чинного законодавства та не потребує власноручного підпису сторони на паперовому примірнику договору.
Судом також досліджено матеріали щодо ідентифікації клієнта, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір від 22 вересня 2022 року, ідентифікований ТЗОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником, тобто підписання договору аналогом електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора, здійснено шляхом перевірки правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача.
Таким чином, наявні у матеріалах справи договір про надання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту містять узгоджені між собою відомості про особу відповідача, номер і дату укладення кредитного договору, суму кредиту, порядок його надання, умови повернення, порядок нарахування процентів, а також спосіб підписання договору відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора.
З огляду на наведене суд приходить до висновку, що факт надання відповідачу кредитних коштів у сумі 7 100,00 грн підтверджений належними та допустимими письмовими доказами, зокрема копією договору та додатками до нього, анкетою-заявою на кредит, платіжнии дорученням про перерахунок коштів, а також тим фактом, що на момент укладення договору відповідач діяв як цивільна особа, пройшов повну верифікацію в інформаційній системі та вказав актуальні персональні дані й реквізити платіжного інструменту, що ним не спростовано. Відтак, заперечення відповідача щодо неотримання тіла кредиту в сумі 7 100,00 грн суд вважає безпідставними.
Судом також установлено, що між ТЗОВ «Мілоан» та ТЗОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу 87-МЛ від 27.12.2022 р., за умовами якого ТЗОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТЗОВ «Мілоан», у тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором від 22 вересня 2022 року. Надані документи у своїй сукупності підтверджують фактичний перехід права вимоги відповідно до статей 512, 514, 1077 ЦК України.
Щодо доводів відповідача про недоведеність розміру заборгованості та посилання на його статус військовослужбовця, суд зазначає наступне. До матеріалів справи відповідачем долучено докази про те, що він перебуває на військовій службі у Збройних Силах України (дата призову за мобілізацією - 03 грудня 2022 року).
Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду під час проходження військової служби не нараховуються проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеня. Вказана норма права є імперативною та поширюється також на кредитні договори, які були укладені військовослужбовцем до моменту його призову/мобілізації.
Разом з тим, оскільки кредитний договір було укладено 22 вересня 2022 року, а статус військовослужбовця відповідач набув з дати призову - 03 грудня 2022 року, пільга щодо звільнення від нарахування процентів розповсюджується виключно на період проходження військової служби (починаючи з 03 грудня 2022 року). Натомість, за період з моменту укладення договору (22.09.2022) до дня, що передував призову 02.12.2022), проценти за користування кредитом нараховані первісним кредитором на законних підставах відповідно до умов договору, що становить 70 днів користування кредитом, суд приходить до висновку, що законний розмір процентів за ставкою 3% на день становить 14 910,00 грн. Нарахування процентів після 03.12.2022 року є протиправним у зв`язку з дією імперативних вимог п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Будь-які нарахування процентів після 03.12.2022 року є протиправними в силу прямої заборони закону. Оскільки відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора права переходять лише в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу, вимоги позивача в частині стягнення решти процентів є безпідставними.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тіло кредиту в сумі 7 100,00 грн та проценти, нараховані до моменту набуття статусу військовослужбовця, в сумі 14910 грн, заборгованість за комісією 710 грн, що разом становить 22720 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до положень статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно з частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 1077, 1078 ЦК України договір факторингу є належним правовим механізмом переходу грошової вимоги.
Таким чином, укладення договору факторингу між первісним кредитором та позивачем не потребувало одержання згоди відповідача, а для вирішення спору значення має встановлення самого факту переходу права вимоги, що у цій справі підтверджується сукупністю наведених письмових доказів.
Стосовно можливого значення повідомлення боржника про відступлення права вимоги суд зазначає, що саме по собі неповідомлення боржника про заміну кредитора не припиняє зобов`язання та не є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову нового кредитора, якщо факт переходу права вимоги належним чином підтверджений. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач після відступлення права вимоги виконав зобов`язання первісному кредитору або сплатив будь-які кошти в рахунок погашення спірної заборгованості.
Щодо доводів відповідача про недоведеність розміру заборгованості, суд виходить із того, що позивачем до позову подано розрахунок заборгованості, відповідно до якого за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 27 832,00 грн, яка складається з 7 100,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 20 732,00 грн заборгованості за процентами.
Наведений розрахунок узгоджується із сумою кредиту, визначеною кредитним договором, із паспортом споживчого кредиту.
Суд також бере до уваги, що відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання, а стаття 612 цього Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошноти позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві частково, з огляду на те, що надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують обставини укладення кредитного договору, надання кредитних коштів відповідачу, належного переходу права вимоги до позивача та наявності у відповідача заборгованості. Відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували повне чи часткове погашення заборгованості, не надав доказів відсутності належного йому платіжного інструменту, на який були зараховані кредитні кошти, не спростував належність йому картки та не надав доказів недійсності кредитного договору чи документів про відступлення права вимоги.
Надаючи правову оцінку встановленим у справі обставинам, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково у сумі 22 720,0 грн.
Що стосується позовних вимог щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір таких витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані такі витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторін під час судового розгляду, у тому числі подання необґрунтованих заяв чи клопотань, а також дії сторін щодо досудового врегулювання спору.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» представляє Адвокатське об`єднання «Апологет», керівником якого є адвокат Усенко Михайло Ігорович. Відповідно до умов договору про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між позивачем та АО «Апологет», вартість послуг правничої допомоги за однією кредитною справою становить 8 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем надано копію договору, детальний опис наданих послуг та відповідний акт.
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує не лише факт їх документального підтвердження, але й критерії співмірності, розумності та необхідності таких витрат. При цьому суд бере до уваги, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, не є складною за характером спірних правовідносин, не потребувала значного обсягу додаткових процесуальних дій, участі представника позивача у судових засіданнях чи формування нової або складної правової позиції, оскільки спір стосується типових правовідносин щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а судова практика з даної категорії справ є усталеною. 
Аналізуючи докази, надані представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, їх відповідність критерію реальності адвокатських послуг та співмірності складності справи, враховуючи характер спору, обсяг фактично наданих послуг, витрачений адвокатом час, а також принцип розумності та пропорційності судових витрат, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу частково, а саме у розмірі 2000 грн.
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальний розмір позовних вимог (ціна позову) становить 27 832,00 грн. Судом задоволено вимоги на загальну суму 22 720,00 грн. Таким чином, пропорція задоволених вимог складає 81,6% від ціни позову. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. З огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 976,7 грн. 
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 15, 16, 205, 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, статтями 13, 76, 77, 78, 80, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №7994383 від 22 вересня 2022 року у загальному розмірі 22 720,0 грн (двадцять дві тисячі сімсот двадцять гривень), що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 100,00 грн. (сім тисяч сто гривень) та заборгованості за процентами, нарахованими до моменту набуття статусу військовослужбовця, в сумі 14190 грн. (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто гривень), заборгованості за комісією 710 грн. (сімсот десять гривень).
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір у розмірі 1 976,7 грн. (тисяча дев`ятсот сімдесят шість гривеь 07 коп) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень).
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи, згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4 поверх, м. Львів, Львівська область, 79029, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач:  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду К.М. Отупор