ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6278/25	

За позовом Департаменту з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
до Фізичної особи-підприємця Глущука Тараса Олександровича, м. Дніпро 
про стягнення грошових коштів 

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:
Департамент з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Глущука Тараса Олександровича, за змістом якого просить суд стягнути грошові кошти в сумі 201 860 грн. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач, посилається на положення статті 1212 Цивільного кодексу України та зазначає, що переплачені грошові кошти, які складаються з суми ймовірного завищення вартості робіт у розмірі 201 860,00 грн., підлягають поверненню як безпідставно набуті Відповідачем. Позивач зазначає, що вказані кошти набуті Відповідачем через відмову останнього у наданні документів, у зв`язку з чим, Позивач позбавлений права перевірити реальні витрати і зменшити ціну Договору № 138 віл 25.03.2025 року. 
Ухвалою від 09.09.2025 року (суддя Золотарьова Я.С.) суд відкрив провадження у справі № 904/6278/25, та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду від 09.03.2026 року, у зв`язку з відрахуванням судді Золотарьової Я.С. зі штату суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 904/6278/25, за результатами якого справу передано на розгляд судді Ліпинському О.В.
Ухвалою суду від 11.03.2026 року справу прийнято до свого провадження.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до електронного кабінету від 10.11.2025 року та від 11.03.2026 року.
В порушенням вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, Відповідач відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення ухвалено без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:
25.03.2025 року між Позивачем (Замовником) та Відповідачем (Підрядником) укладено Договір № 138 (надалі - Договір). 
Згідно умов пунктів 1.1., 1.2. Договору, замовник доручає, а підрядник зобов`язується у 2025 році надати, а замовник - прийняти і оплатити послуги з усунення аварій в житловому фонді (поточний ремонт покрівлі у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Незалежності, буд. 13) ДК 021:2015:45260000-7: Покрівельні роботи та інші спеціалізовані будівельні роботи, відповідно до переліку, викладеного у додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 3.1 Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 09.06.2025) передбачено, що ціна договору становить 2 268 353,58 грн. без ПДВ.
Розрахунок за надані послуги здійснюється на підставі рахунків та підписаних сторонами актів надання послуг (виконаних робіт) безпосередньо після надходження коштів відповідного бюджетного призначення на реєстраційний рахунок замовника, протягом 30 робочих днів (пункт 4.1 Договору).
Як убачається зі змісту відомостей Єдиного веб-порталу використання публічних коштів (а.с. 18), на виконання умов зазначеного Договору 13.06.2025 року Позивачем сплачено на користь Відповідача вартість виконаних підрядних робіт в сумі 2 268 353,58 грн.
07.07.2025 року Позивач склав та оприлюднив письмову вимогу № 3/1-497, за змістом якої, вимагав від Відповідача укласти додаткові угоди до всіх договорів, за якими вже були здійснені оплати, та внести зміни до умов таких договорів шляхом зниження ціни від 0,05% до 50% від загального об`єму виконаних зобов`язань.
При цьому, Позивач зазначив, що у випадку відмови від укладення додаткових угод або ухилення від виконання цієї вимоги, він залишає за собою право вважати суму оплати в межах від 0,05% до 50% як заподіяні збитки, та залишає за собою право на звернення до суду з позовом про відшкодування таких збитків/матеріальної шкоди/безпідставно отриманих грошових коштів. 
Крім того, за змістом зазначеної вимоги, Позивач вимагав у Відповідача надання інформації та всіх оригіналів та/або їх належним чином засвідчених копій Договорів, зі всіма додатками, всіх документів, які були укладені Відповідачем для виконання Договорів з Позивачем.
У відповідь на зазначену вимогу Відповідач повідомив, що усі документи, які укладені ним як підрядником із контрагентами, у тому числі відомості щодо кількості та вартості матеріалів, придбаних для виконання робіт та надання послуг за договором з Позивачем, належать до комерційної таємниці. При цьому, Відповідач зазначив, що всі офіційні документи, складені ним в процесі виконання договору, повністю відповідають умовам цього договору та вимогам законодавства України, містять достовірні відомості й можуть використовуватися як належні докази у межах, які не передбачають розкриття комерційної таємниці.
Щодо укладення додаткових угоди про зміну (зменшення) ціни за укладеними договорами, Відповідач зазначив, що визначена договірна ціна є твердою та незмінною протягом усього строку дії зобов`язань.
Аналіз змісту позовної заяви свідчить про те, що предметом даного позову, є вимога Позивача про стягнення грошових коштів у розмірі 201 860,00 грн. 
Підстави заявленого позову становлять обставини, за яких Позивач вважає, що у зв`язку з відмовою Відповідача укласти додаткову угоду про зниження ціни за договором, а також відмову надати документи, пов`язані з виконанням цього договору, Відповідач допустив порушення принципу належного виконання зобов`язання, внаслідок чого, Позивач був позбавлений можливості реалізувати своє право на зменшення ціни договору, в результаті чого виникла переплата частини грошових коштів, яка підлягає поверненню в порядку ст. 1212 ЦК України, як безпідставно набута Відповідачем.
При цьому, за розрахунком заявленої до стягнення суми, розмір відповідної переплати вже називається Позивачем як збитки та становить 201 860,00 грн., що складає 8,89896538969026000% від загальної суми проведеної оплати по договору (2 268 353,58 грн.).
Здійснивши оцінку обґрунтованості заявлених Позивачем вимог, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до приписів ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно ст. 217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. 
Умови відшкодування збитків у сфері господарювання визначені Главою 25 ГК України, стаття 224 якої передбачає, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені.
Таким чином виходячи зі змісту наведених вище вимог матеріального права, підставою для стягнення збитків, є порушення зобов`язання, його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вище встановлено судом, підставою для стягнення збитків Позивач визначає відмову Відповідача від укладення додаткової угоди до договору про зменшення ціни, а також, відмову у наданні документів, які стосуються виконання спірного договору.
Відповідно до приписів ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускаються лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно положень ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
З огляду на викладені положення законодавства, відхилення Відповідачем пропозиції про зміну умов договору в частині зменшення розміру договірної ціни, не може розглядатися як порушення зобов`язання, та відповідно бути підставою для покладення на Відповідача відповідальності у вигляді обов`язку з відшкодування збитків. Не може служити підставою для стягнення збитків і ненадання Відповідачем документів, зазначених у вимозі Позивача, адже такий обов`язок не випливає зі змісту визначеного в договорі зобов`язання.
На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, вимоги Позивача про стягнення спірної суми як збитків, підлягають відхиленню.
На підлягають стягненню спірні кошти і як безпідставно отримане чи збережене майно, в порядку ст. 1212 ЦК України.
Так, в силу положень статті 1212 ЦК України, на яку Позивач посилається як на правову підставу позову, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Як вище встановлено судом, взаємовідносини сторін, в тому числі сплата на користь Відповідача вартості виконаних підрядних робіт, відбувались в рамках укладеного Договору № 138 від 25.03.2025 року, тобто, за наявності відповідних правових підстав, а отже, положення ст. 1212 ЦК України, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх вимог, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено існування правових підстав для стягнення з Відповідача заявленої суми коштів, в зв`язку з чим, позов підлягає відхиленню в повному обсязі.
Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський