Справа № 344/11562/26 
Провадження № 2-о/344/350/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б. М.,
секретаря Солонинко С.А.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Івано-Франківського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,- 
В С Т А Н О В И В: 

Адвокат Підгайна Віта Володимирівна, яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.06.2026 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.
Адвокат Підгайна Віта Володимирівна, яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , на обґрунтування вимог заяви зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_3 та після шлюбу остання має прізвище ОСОБА_5 . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 має прізвище ОСОБА_7 . 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла. За фактом смерті ОСОБА_8 окупаційною адміністрацією було видане свідоцтво про смерть. Здійснити державну реєстрацію смерті померлої на підставі вищевказаних документів в силу чинного законодавства не вбачається за можливе, а відтак заявник вимушена просити встановити факт смерті її матері в судовому порядку. Встановити факт смерті та отримати свідоцтво про смерть необхідно для подальшого оформлення спадщини заявниці.
Оскільки смерть ОСОБА_8 настала на території м. Енергодар Василівського району Запорізької області тобто на території, яка є тимчасово окупованою, що завадило заявнику отримати документ встановленого зразка про смерть, та настала під час дії воєнного стану, заявник вважає, що має право на звільнення від сплати судового збору за подачу до суду даної заяви про встановлення факту смерті особи в певний час та в певному місці.
На підставі наведених обставин, просила суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Благовіщенка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Енергодар Василівського району Запорізької області, у віці 62 роки.
Адвокат Підгайна Віта Володимирівна, яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У поданій заяві представник заявника просила суд здійснювати розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала.
Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимога про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.
Норми статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, за положеннями частини другої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 06 грудня 2022 року № 1364 установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно яких м.Енергодар Запорізької області, є тимчасово окупованою територією України.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_3 та після шлюбу заявник має прізвище ОСОБА_5 (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 мала прізвище ОСОБА_7 (а.с.16). 
Згідно копії свідоцтва про смерть виданого Енергодарським Управлінням ЗАГС Запорізької області, серії НОМЕР_4 , актовий запис про смерть № 170269900000300156003, виданим 28.03.2026 року - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Енергодар Василівського району Запорізької області.
Так судом встановлено, що представник заявника звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті матері заявника - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Енергодар Василівського району Запорізької області, територія якої є окупованою, що позбавляє можливості заявника в установленому законом порядку вирішити питання щодо отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті громадянки України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Благовіщенка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Енергодар Василівського району Запорізької області, Україна, у віці 62 роки.
Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.
Керуючись ст.ст. 4, 76-89, 258-259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 5 ст. 272, 273, 293-294, 317, 319 ЦПК України, ст. 144 Сімейного кодексу України,ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, - 
У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити.
Встановити юридичний факт того, що громадянка України - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Благовіщенка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, Україна, жіночої статі, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Енергодар Василівського району Запорізької області, Україна.
Рішення підлягає до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення виготовлено та підписано 25.06.2026.

Суддя Богдан АТАМАНЮК