ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року   Справа № 924/993/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Коломис В.В. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

за участю представників сторін:
прокурор - Казнодій С.Д.
відповідач - Серебряник О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025, повний текст судового рішення складено 18.04.2025 у справі №924/993/24 (суддя Заярнюк І.В.)

за позовом керівника Летичівської окружної прокуратури
в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради та Старосинявської селищної ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті"
про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 216 149,30 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 позов задоволено. Визнано недійсними додаткові угоди №3 від 05.08.2022, №4 від 17.08.2022, №5 від 22.08.2022, №6 від 29.09.2022, №8 від 03.10.2022, №9 від 04.10.2022, №12 від 23.01.2023 до договору №27/01-Е, укладеного між ТОВ "Промгаз Сіті" та Відділом освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради. Стягнуто з ТОВ "Промгаз Сіті" на користь Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради - 216 149, 30 грн. Стягнуто з ТОВ "Промгаз Сіті" на користь Хмельницької обласної прокуратури - 24 224, 00 грн витрат зі сплати судового збору.
Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням через підсистему "Електронний Суд" 20.06.2025 від ТОВ "Промгаз Сіті" до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі ТОВ "Промгаз Сіті" просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі №924/993/24 та прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Відкрити апеляційне провадження, розглянути клопотання представника ТОВ "Промгаз Сіті" та зупинити провадження у справі № 924/993/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі № 924/993/24 скасувати. Справу № 924/993/24 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва за встановленою підсудністю.
Автоматизованою системою документообігу суду, протоколом від 20.06.2025 визначено колегію суддів для розгляду справи №924/993/24 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Павлюк І.Ю..
Листом № 924/993/24/3378/25 від 23.06.25 судом апеляційної інстанції витребувано матеріали справи у суду першої інстанції. 02.07.25 від Господарського суду Хмельницької області до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.25 поновлено ТОВ "Промгаз Сіті" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі № 924/993/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Промгаз Сіті" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі №924/993/24. Зупинено дію рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі № 924/993/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.08.2025 р. об 15:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №1.
28.07.25 від керівника Летичівської окружної прокуратури до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Орган прокуратури просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до рішення №1470/0/15-25 від 15.07.2025 Вища рада правосуддя вирішила звільнити ОСОБА_1 з посади судді Північно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
На підставі службової записки головуючого судді Розізнаної І.В. від 25.08.25 за розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду Турович Н.C. проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.08.25 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Коломис В.В..
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.25 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Промгаз Сіті" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.25 у справі №924/993/24 колегією суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Коломис В.В..
26.08.25 у судове засідання з`явився прокурор Казнодій С.Д., яка не заперечувала проти задоволення клопотання ТОВ "Промгаз Сіті" та про наявність підстав для його задоволення.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.08.25 клопотання ТОВ "Промгаз Сіті" про зупинення апеляційного провадження у справі №924/993/24 задоволено. Зупинено апеляційне провадження у справі №924/993/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.26 поновлено апеляційне провадження у справі № 924/993/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 17.02.2026 р. об 14:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №1.
16.02.26 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Промгаз Сіті" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
17.02.26 у судове засідання з`явився прокурор Казнодій С.Д..
Під час підготовки до розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що на розгляді Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду перебуває справа № 924/698/23 про визначення територіальної юрисдикції у даній категорії справ.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.26 зупинено апеляційне провадження у справі №924/993/24 до закінчення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №924/698/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.26 провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Промгаз Сіті" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі №924/993/24 поновлено. Розгляд апеляційної скарги призначено на 02.06.2026 р. об 15:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №1.
28.05.26 через підсистему "Електронний суд" від Летичівської окружної прокуратури до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення.
01.06.26 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Промгаз Сіті" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 924?993/24 до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи № 3-78/2026 (178/26) за конституційною скаргою ТОВ "Укр Газ Ресурс".
02.06.26 у судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів з`явився представник апелянта Серебряник О.О., а також в зал судових засідань з`явився прокурор Казнодій С.Д.. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату та час проведення судового засідання належним чином повідомлені.
Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
17.12.2021 Відділом освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради (далі за текстом - Замовник, Споживач) на веб-порталі Уповноваженого органу опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів,за ідентифікатором UA-2021-12-17-010448-b про закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:09310000-5: Електрична енергія в кількості 410 000 кВт/год. та очікуваною вартістю 2 460 000,00 грн.
У відкритих торгах взяли участь три постачальника, а саме: ТОВ "Промгаз Сіті" з остаточною пропозицією 1 549 800,00 грн., ТОВ "РНЕРІГ" з остаточною пропозицією 1574 399,00 грн., ТОВ "Хмельницькенергозбут" з остаточною пропозицією 1 574 399,98 грн. та ТОВ "Юг-Газ" з остаточного пропозицією 1 746 600 грн.
Рішенням уповноваженої особи тендерного комітету Замовника, оформленим протоколом від 11.01.2022 було визначено переможцем закупівлі пропозицію ТОВ "Промгаз Сіті" з яким прийнято рішення укласти договір закупівлі електричної енергії.
27.01.2022р. між Відділом освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради та ТОВ "Промгаз Сіті" (постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №27/01-Е зі строком дії з моменту підписання до 31.12.2022р.
Відповідно до п. 2.1. розділу 2 "Предмет договору", постачальник продає споживачу електричну енергію (ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Кількість електричної енергії в п. 2.1. розділу 2 "Предмет договору" сторонами зазначено в обсязі - 410 000 кВт/год., відповідно до п. 3 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" додатку 2 (комерційна пропозиція).
Згідно п. 2.2. договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.
Відповідно до п. 5.1. договору ціна цього договору становить 1 549 800,00 грн., в тому числі ПДВ 258 300,00 грн. споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.
Ціна (тариф) електричної енергії визначається згідно механізму визначення ціни та зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2. договору).
Споживач здійснює оплату за послуги з розподілу безпосередньо оператору системи розподілу (п. 5.11. договору).
Згідно з комерційною пропозицією (додаток 2 до договору), ціна (тариф) електричної енергії за 1 кВт/год з ПДВ за результатами проведеного аукціону без урахування послуги з розподілу складає 3,78 грн., в тому числі ПДВ 0,63 грн.
Відповідно до п. 13.2. договору та згідно з вимогами ч. 4, 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовилися, що умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;
Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідкою (ми) або експертним висновком (ми) (завіреними копіями цих довідки (ок) або висновку (ів) виданих торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою. До розрахунку ціни за одиницю товару приймається ціна щодо розміру ціни на товар на момент укладання договору про закупівлю (з урахуванням внесених раніше змін до договору про закупівлю) та на момент звернення до вказаних органів, що підтверджує коливання (зміни) цін на ринку товару, що є предметом закупівлі за цим Договором про закупівлю. В будь-якому випадку збільшення ціни на товар здійснюється саме на такий відсоток, на який відбулося коливання ціни на ринку, але не більше ніж на 10 відсотків.
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; Нова ціна застосовується з дня введення в дію відповідного регульованого тарифу згідно з рішенням НКРЕКП, якщо інше не встановлено чинним законодавством України (у тому числі відповідними рішеннями НКРЕКП).
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини 6 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Також, у п. 2 комерційної пропозиції (додаток 2 до договору) зазначено що в будь-якому випадку підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням вимог ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та розділу 13 п. 13.2. Договору.
03.02.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №1, згідно якої визначено, що ціна цього договору становить 1 549 800,00 грн., в тому числі ПДВ 258 300,00 грн. Розмір бюджетних асигнувань на перший квартал 2022 року складає 79 750,00 грн.
16.03.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №2, згідно якої визначено, що ціна цього договору становить 1 549 800,00 грн., в тому числі ПДВ 258 300,00 грн. Розмір бюджетних асигнувань на 2022 рік становить 1 549 800,00 грн., в тому числі ПДВ 258 300,00 грн.
05.08.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №3, згідно якої зменшено обсяг поставки електричної енергії з 410 000 кВт/год. до 383 979,0417 кВт/год. та збільшено ціну за 1 кВт/год. до 4,11618 грн. (в тому числі ПДВ 0,68603 грн.). Ця додаткова угода розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли з 21.07.2022р. і діє протягом строку дії договору.
17.08.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №4, згідно якої зменшено обсяг поставки електричної енергії до 371 914,1945 кВт/год. та збільшено ціну за 1 кВт/год. до 4,291248 грн. (в тому числі ПДВ 0,715208 грн.). Ця додаткова угода/ розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли з 01.08.2022р. і діє протягом строку дії договору.
22.08.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №5, згідно якої зменшено обсяг поставки електричної енергії до 351 837,9626 кВт/год. та збільшено ціну за кВт/год. до 4,625004 грн. (в тому числі ПДВ 0,770834 грн.). Ця додаткова угода розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли з 11.08.2022р. і протягом строку дії договору.
29.09.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №6, згідно якої зменшено обсяг поставки електричної енергії до 337 234,224 кВт/год. та збільшено ціну за 1 кВт/год. до 4,903716 грн. (в тому числі ПДВ 0,817286 грн.). Ця додаткова угода розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли з 01.09.2022р. і діє протягом строку дії договору.
03.10.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №7, згідно якої змінено у Договорі реквізити Постачальника.
Також, 03.10.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №8, згідно якої зменшено обсяг поставки електричної енергії до 324 626,77 кВт/год та збільшено ціну за 1 кВт/год. до 5,130852 грн. (в тому числі ПДВ 0,855142 грн.). Ця додаткова угода розповсюджується на відносини між сторонами які виникли з 11.09.2022р. і діє протягом строку дії договору.
04.10.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №9 згідно якої зменшено обсяг поставки електричної енергії до 305 835,82 кВт/год. та збільшено ціну за 1 квт/год. до 5,540676 грн. в тому числі ПДВ 0,923446 грн.). Ця додаткова угода розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли з 21.09.2022р. і діє протягом строку дії договору.
13.12.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №10, згідно якої визначено, що ціна цього договору становить 899 800,00 грн., в тому числі ПДВ 149 966,67 грн.
14.12.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №11, згідно якої продовжено строк дії Договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі в 2023 році, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у даному договорі, а зокрема до 31.03.2023р.
23.01.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №12, згідно якої визначено, що ціна цього договору на 2022 рік становить 899 800,00 грн., в тому числі ПДВ 149 966,67 грн. та ціна цього договору на 2023 рік становить 179 960,00 грн., в тому числі ПДВ 29 993,33 грн., а також збільшено ціну за 1 кВт/год. до 5,582244 грн. (в тому числі ПДВ 0,930374 грн.). Ця додаткова угода розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли з 01.01.2023р. і діє протягом строку дії договору.
Відповідно до звіту від 20.03.2023р. про виконання договору №27/01-Е від 27.01.2022р. договір виконаний на суму 1 549 800,00 грн., в тому числі ПДВ 258 300,00 грн.
Згідно актів прийому-передачі електричної енергії та платіжних доручень, договір виконаний на суму 1 045 057,94 грн.
Підставами для укладення сторонами додаткових угод, якими збільшено ціну за одиницю товару та зменшено обсяги постачання електричної енергії, саме: №3 від 05.08.2022р., №4 від 17.08.2022р., №5 від 22.08.2022р., №6 від 29.09.2022р., №8 від 03.10.2022р., №9 від 04.10.2022р. зазначено п. 2 ч. ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а додаткової угоди №12 від 23.01.2023р. п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Згідно листів Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради №301 від 19.07.2024р. та №363 від 16.09.2024р. вбачається, що відділом не вживались та не будуть вживатися заходи шляхом звернення до суду щодо визнання недійсними додаткових угод до договору від 27.01.2024р. №27/01-Е та стягнення надмірно сплачених коштів. Відділ освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради не заперечує щодо здійснення представництва інтересів держави в особі відділу в суді Летичівською окружною прокуратурою.
Старосинявська селищна рада листом №1330 від 17.09.2024 повідомила, що із позовом звертатися не буде.
Із огляду на вищезазначене орган прокуратури звернувся із позовною заявою до місцевого господарського суду, адже вважає, що додаткові угоди №№ 4, 5, 6, 8, 9 та 12 до договору № 27/01-Е від 27.01.22 були укладені без надання постачальником належних доказів підтвердження коливання ціни на товар, із перевищенням гранично допустимого підняття ціни товару на понад 10 %, що є порушенням приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі", а також практики Верховного Суду.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 позов задоволено.
Мотиви суду першої інстанції зводяться до того, що на момент укладення додаткових угод постачальником не було підтверджено коливання ціни на товар належними та допустимими доказами. Додатковими угодами підвищено ціну на товар на понад 10 % у порівнянні з ціною, що була встановлена при укладенні договору. Дія таких угод була поширена на уже виконані зобов`язання з поставки товару. Із огляду на зазначене, оскаржувані додаткові угоди укладені всупереч вимогам п.2, п. 7 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі", ч. 3 ст. 631, ч. 3 ст. 632 ЦК України. Також місцевий господарський суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для стягнення коштів у розмірі 216 149, 30 грн. 
Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Промгаз Сіті" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Доводи апелянта зводяться до наступного:
- місцевим господарським судом порушено правила підсудності, які встановлені Господарським процесуальним кодексу України (надалі - ГПК України);
- у матеріалах справи наявні докази, які обґрунтовують належним чином підстави для зміни істотних умов договору в частині збільшення сторонами ціни за одиницю товару електричної енергії, шляхом укладення додаткових угод до договору;
- за порушення вимог ЗУ "Про публічні закупівлі" передбачена саме адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу, у тому числі, за внесення змін до істотних умов договору про закупівлю. Місцевий господарський суд не врахував норми ЗУ "Про публічні закупівлі" та приписи ст. 38 та ст.164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У відзиві на апеляційну скаргу орган прокуратури вважає доводи апелянта безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. 

Щодо поданого ТОВ "Промгаз Сіті" клопотання про зупинення провадження у справі № 918/1228/25 до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи № 3-78/2026(178/26), колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як убачається з поданого клопотання, апелянт вважає, що розгляд справи №924/993/24 об`єктивно унеможливлює її розгляд до закінчення розгляду Конституційним Судом України скарги ТОВ "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі"(надалі - ЗУ № 922-VIII).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.
Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.
Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.
При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що законодавець прямо застеріг у неможливості зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, якщо зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Ураховуючи: приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України; докази, які наявні в матеріалах даної справи; доводи сторін щодо можливості/доцільності зупинення провадження у справі, колегія суддів апеляційної інстанції виснує про відсутність об`єктивної неможливості розгляду даної справи, а відтак і відсутності правових підстав для зупинення провадження у справі № 924/993/24 до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи № 3-78/2026(178/26). Із огляду на зазначене клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постановах від 12.05.2026 року у справі №924/560/24 та від 20.05.26 у справі № 924/560/24.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Під захистом права розуміється державна примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути виражений як концентрований вираз змісту (суті) державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в іншій спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Даний спір пов`язаний із реалізацією прокурором повноважень згідно зі статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема представництва інтересів держави у суді.
Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Так, відповідно до частини першої, абзацу першого частини третьої та абзацу першого частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Згідно ч. 2 ст. 2 ЦК України одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка відповідно до статей 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Статтею 53 ГПК України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Так, відповідно до ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.
Про необхідність обґрунтування прокурором підстав представництва у суді зазначено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.
Аналіз положень частин третьої-п`ятої статті 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. При цьому, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом таких підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Як убачається з матеріалів справи предметом спору є визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно збережених коштів на суму 216 149, 30 грн.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи містять лист керівника Летичівської окружної прокуратури від 10.09.2024 № 53-2-3652вих-24 адресований в.о. начальника Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради. У даному листі зазначається, що з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", орган прокуратури просить повідомити щодо вжитих або запланованих заходів Відділом світи, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради стосовно визнання недійсними спірних додаткових угод до договору та про стягнення коштів.
Згідно листів Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради №301 від 19.07.2024р. та №429 від 11.10.24 вбачається, що відділом не вживались та не будуть вживатися заходи шляхом звернення до суду щодо визнання недійсними додаткових угод до договору від 27.01.2024р. №27/01-Е та стягнення надмірно сплачених коштів. Відділ освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради не заперечує щодо здійснення представництва інтересів держави в особі відділу в суді Летичівською окружною прокуратурою.
Старосинявська селищна рада листами №1330 від 17.09.2024 та № 1570 від 24.10.24 повідомила, що із позовом звертатися не буде. Проти представлення прокурором в суді інтересів Старосинявської селищної ради не заперечує.
Колегію суддів враховується позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, де ВП ВС дійшла висновку про те, що Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі. Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, від 26.10.2022 у справі № 904/5558/20 (підпункти 5.50, 5.51) та від 21.12.2022 у справі № 904/8332/21 (пункт 33).
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що маючи відповідні правомочності для звернення до суду, прокурор звернувся з даним позовом.

Щодо незгоди ТОВ "Промгаз Сіті" із оскаржуваним судовим рішенням в частині порушення місцевим господарським судом правил підсудності, які встановлені ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
ТОВ "Промгаз Сіті" вважає, що справа № 924/993/24 мала розглядатися Господарським судом міста Києва. Також апелянт покликається на справу № 924/698/24, у якій Верховний Суд повинен був вирішити питання щодо визначення підсудності даної категорії спорів.
Судом апеляційної інстанції були враховані доводи апелянта та ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.26 зупинено апеляційне провадження у справі №924/993/24 до закінчення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №924/698/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.04.2026 у справі №924/698/23 зазначив, що правовідносини між сторонами цієї справи виникли на підставі договору, за яким ТОВ "Енергопрод Сервіс" - постачальник, а Відділ освіти Красилівської міськради - споживач. Оспорювані угоди, якими вносилися зміни до договору про закупівлю електричної енергії, містять погоджені сторонами умови, відповідно до яких змінилася визначена у договорі ціна за одиницю товару, і їх укладення призвело до зміни прав та обов`язків Товариства як постачальника та Відділу як споживача за цим договором Отже, спір у справі № 924/698/23 є спором, що виник із договору. Ураховуючи специфіку відносин із постачання електричної енергії, місцем виконання такого договору, як правило, є місце, де електроенергія переходить від постачальника до споживача. Верховний Суд зазначив, що зважаючи на предмет та підстави заявленого у справі № 924/698/23 позову, її підсудність має визначатися з урахуванням встановленого у частині 5 статті 29 ГПК України правила, і, як наслідок, за вибором позивача ця справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) господарського суду за місцем виконання договору, тобто - до юрисдикції Господарського суду Хмельницької області.
Екстраполюючи правовий висновок Верховного Суду у постанові від 03.04.2026 у справі №924/698/23 на правовідносини, які виникли у справі № 924/993/24, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до тендерної документації по закупівлі (UA-2021-12-17-010448-b id контракту), місцем поставки електричної енергії є Хмельницька обл., селище міського типу (на даний час селище) Стара Синяява (мережа балансової належності електроустановок замовника). Також суд апеляційної інстанції враховує, що згідно п. 2.4 договору № 27/01-Е від 27.01.2022 місце постачання електричної енергії: згідно додатку 1 до договору "Заява приєднання" усі види об`єкта, адреси об`єкта, EIC-код точки (точок) комерційного обліку розміщені на території Хмельницької області (том 1, а.с. 59-60). 
За змістом положень частини 5 статті 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Із урахуванням сформованої судової практики Верховного Суду (яку просив врахувати й апелянт) а також тієї обставини, що постачання електричної енергії мало відбуватися в межах Хмельницької області, колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що Господарським судом Хмельницької області не було порушено правил підсудності, які встановлені ГПК України. Таким чином доводи апелянта в даній частині не знайшли свого підтвердження.

Щодо незгоди апелянта із оскаржуваним судовим рішенням в частині визнання недійсними додаткових угод, колегія суддів апеляційної зазначає про наступне. 
Як встановлено колегією суддів та підтверджується матеріалами справи, умовами договору передбачено можливість зміни ціни за одиницю товару.
Так, згідно 3.2. договору заазначено, що згідно з вимогами ч. 4, 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовилися, що умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;
Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідкою (ми) або експертним висновком (ми) (завіреними копіями цих довідки (ок) або висновку (ів) виданих торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою. До розрахунку ціни за одиницю товару приймається ціна щодо розміру ціни на товар на момент укладання Договору про закупівлю (з урахуванням внесених раніше змін до договору про закупівлю) та на момент звернення до вказаних органів, що підтверджує коливання (зміни) цін на ринку товару, що є предметом закупівлі за цим Договором про закупівлю. В будь-якому випадку збільшення ціни на товар здійснюється саме на такий відсоток, на який відбулося коливання ціни на ринку, але не більше ніж на 10 відсотків.
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної) статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; Нова ціна застосовується з дня введення в дію відповідного регульованого тарифу згідно з рішенням НКРЕКП, якщо інше не встановлено чинним законодавством України (у тому числі відповідними рішеннями НКРЕКП).
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини 6 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Також, у п. 2 комерційної пропозиції (додаток 2 до договору) зазначено що в будь-якому випадку підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням вимог ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та розділу 13 п. 13.2. договору.
Верховним Судом у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 викладено правову позицію, відповідно до якої постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за ціною, запропонованою замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним, збитковим. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо. (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19 (на яку також посилається скаржник), від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21).
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни у договорі на аналогічний товар.
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи наявні:
- лист ТОВ "Промгаз Сіті" вих. № 0108/12 від 01.08.2022, адресований Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради (обґрунтування - цінова довідка Торгово-промислової палати)(том 1, а.с. 64);
- лист ТОВ "Промгаз Сіті" вих. № 0808/12 від 08.08.2022, адресований Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради (обґрунтування - цінова довідка Торгово-промислової палати) (том 1, а.с. 67);
- лист ТОВ "Промгаз Сіті" вих. № 1608/18 від 16.08.2022, адресований Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради (обґрунтування - цінова довідка Торгово-промислової палати) (том 1, а.с. 70);
- лист ТОВ "Промгаз Сіті" вих. № 2009/17 від 20.09.2022, адресований Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради (обґрунтування - цінова довідка Торгово-промислової палати) (том 1, а.с. 73);
- лист ТОВ "Промгаз Сіті" вих. № 2309/02 від 23.09.2022, адресований Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради (обґрунтування - цінова довідка Торгово-промислової палати) (том 1, а.с. 78);
- лист ТОВ "Промгаз Сіті" вих. № 2909/02 від 29.09.2022, адресований Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради (обґрунтування - цінова довідка Торгово-промислової палати) (том 1, а.с. 73);
- лист ТОВ "Промгаз Сіті" вих. № 160123/1 від 16.01.2023, адресований споживачам ТОВ "Промгаз Сіті" (обґрунтування - постанова НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788) (том 1, а.с. 86).
Однак, листи № 0108/12 від 01.08.2022, № 0808/12 від 08.08.2022, № 1608/18 від 16.08.2022, № 2009/17 від 20.09.2022, № 2309/02 від 23.09.2022, №2909/02 від 29.09.2022 не містять обґрунтування чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за ціною, запропонованою на тендері або причини, через які виконання укладеного договору стало для відповідача вочевидь невигідним, збитковим.
Також колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24).
Спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку.
Під час визначення доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести: Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10 вересня 2014 року № 442 покладена функція з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України.
Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки торгово-промислових палат України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судом, у порядку статті 86 ГПК України, вони досліджуються та оцінюються за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, як і у постановах Верховного Суду від 21.08.2024 у справі № 440/11406/23, від 29.03.2019 у справі № 826/6926/17, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18 та від 05.07.2021 у справі № 826/11063/17 визначено, що експертні висновки (довідки) торгово-промислових палат України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару. Однак, суди мають досліджувати зміст таких висновків за наведеними вище критеріями.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що наявні в матеріалах справи докази не містять належного аналізу динаміки зміни ціни електричної енергії у період з моменту укладення договору №27.01.2022 до моменту укладання додаткових угод №№ 3, 4, 5, 6, 8, 9, що унеможливлює встановлення факту коливання ціни товару на ринку у розумінні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". 
Зокрема, надані апелянтом цінові довідки Харківської торгово-промислової палати не забезпечують належного порівняння ціни станом на дату укладення договору з ціною на момент внесення змін до нього. Такі довідки не відображають безперервної динаміки зміни ціни у релевантний період, не містять аналізу коливання ціни саме у бік збільшення станом на дату укладення відповідної додаткової угоди, а також не встановлюють причинно-наслідкового зв`язку між наведеними показниками та необхідністю зміни істотних умов договору.
Суд апеляційної інстанції враховує, що органом прокуратури було надано довідку Хмельницької торгово-промислової палати, отриманої на запит Летичівської окружної прокуратури за № 22-05/870 від 11.07.2024, у якій зазначено, що ціна на електричну енергію в період, на які укладалися додаткові угоди, була меншою. 
За таких обставин долучені відповідачем цінові довідки Харківської торгово-промислової палати №№ 434/22 від 27.07.2022, 456-2/22 від 02.08.2022, 504/22 від 11.08.2022, 575/22 від 01.09.2022, 624-1/22 від 13.09.22, 684-1/22 від 26.09.2022 не відповідають вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 № 922-VIII та не можуть вважатися належним і достатнім доказом коливання ціни електричної енергії, що виключає можливість їх використання як матеріально-правової підстави для внесення змін до істотних умов договору.
Також колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 та від 21.11.2025 у справі № 920/19/22 (до якої ухвалою суду апеляційної інстанції від 06.01.26 за клопотання апелянта також було зупинено апеляційне провадження у даній справі) сформовано правовий висновок про те, що з урахуванням аналізу нормативного припису п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ № 922-VIII та беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує зміну цієї норми та як наслідок порушує принцип правової визначеності. Інший підхід до розуміння зазначеної норми, який передбачає щоразу з кожним внесенням змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої. Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що такий підхід призводить до спотворення результатів процедури закупівлі, втрати економії бюджетних коштів, отриманої за результатами торгів, та суперечить принципам здійснення публічних закупівель, визначеним преамбулою та статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі".
У той же час судом апеляційної інстанції встановлено, а апелянтом не спростовано, що укладеними додатковими угодами №№ 4, 5, 6, 8, 9 та 12 було піднято ціну на понад 10 % від первинної ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі № 27/01-Е від 27.01.2022 та додатком 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 27/-1Е від 27.01.2022 "Комерційна пропозиція" (первинна сума становила 3,78 грн за 1 кВт/год з ПДВ та збільшилась до 5, 582244 грн в тому числі ПДВ 0,930374 грн), тобто із перевищенням максимального ліміту 10 % згідно п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ № 922-VIII. Отже, дії сторін не відповідають вимогам законодавчого регулювання, а також правовим висновкам, які висвітлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 та від 21.11.2025 у справі № 920/19/22.
Також суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку доводам апелянта в частині того, що за порушення вимог ЗУ "Про публічні закупівлі" передбачена саме адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу, у тому числі, за внесення змін до істотних умов договору про закупівлю і що місцевий господарський суд не врахував норми ЗУ "Про публічні закупівлі" та приписи ст. 38 та ст.164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймає до уваги наступне. 
Так, у постанові Верховного Суду від 10.03.26 у справі № 921/513/24 (стороною у справі якої є також апелянт у даній справі, а також у якій брала участь та сама представниця - Серебряник О.О.) сформовано наступний правовий висновок:
"У касаційній скарзі скаржник наголошує, що законодавцем за порушення вимог Закону «Про публічні закупівлі» передбачена саме адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу, у тому числі, за внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених Законом. Така відповідальність (у випадку доведення наявності вини замовника), виходячи з частини першої статті 44 Закону «Про публічні закупівлі», повинна застосовуватися у вигляді накладення штрафу на службових (посадових), уповноважених осіб замовника у відповідності до приписів статті 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка не передбачає такої міри відповідальності як стягнення з постачальника надмірно сплачених чи безпідставно сплачених грошових коштів на користь замовника, у разі внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених Законом «Про публічні закупівлі»...
Так, предметом цього позову є визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу як таких, що укладені всупереч вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі», а також стягнення з постачальника за договором безпідставно збережених грошових коштів.
У постанові від 20.09.2024 у справі № 628/1203/19 Верховний Суд, зокрема, зазначив:
«Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).
Подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, та постановах Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19, від 27 липня 2022 року у справі № 644/3932/18-ц, від 29 березня 2023 року у справі № 643/8385/21, від 18 жовтня 2023 року у справі № 639/6422/21.
Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.».
Отже, стягнення із ТОВ «Промгаз Сіті» безпідставно набутих грошових коштів не є заходом відповідальності. Водночас у предмет доказування у цій справі не входить питання відповідальності посадових осіб публічного права (зокрема замовника) за порушення вимог Закону «Про публічні закупівлі» у порядку статті 44 вказаного Закону.
З огляду на викладене колегія суддів вважає відсутніми підстави для формування висновку Верховного Суду щодо застосування статті 44 Закону «Про публічні закупівлі», оскільки така норма не регулює спірних правовідносин".
Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що місцевий господарський суд надав можливість учасникам судового процесу надати усі письмові пояснення та заперечення з метою підтвердження власних доводів та спростування доводів іншої сторони у справі. Доводи апелянта не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, адже судом першої інстанції були вчинені усі процесуальні дії з метою встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства та забезпечення рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Також судом апеляційної інстанції у даній справі з метою формування єдиної правозастосовної практики та повного, всебічного та правильного вирішення спору по суті було два рази зупинено апеляційне провадження. При цьому правові позиції Верховного Суду у справах № 924/993/24 та № 920/19/24 не спростували мотиви суду першої інстанції з яких було ухвалене судове рішення, а навпаки підтвердили його правомірність, про що зазначено судом апеляційної інстанції в мотивувальній частині даного судового рішення. 
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із огляду на встановлені обставини справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що наявні докази в матеріалах справи та правові висновки Верховного Суду, які були застосовані судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного судового рішення, свідчать про дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Інших доказів, які б спростували наведене в мотивувальній частині даної постанови, апеляційна скарга не містить. Колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що доводи апелянта про прийняття господарським судом рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та не з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість викладених в оскаржуваному судовому рішенні висновків суду.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті" про зупинення провадження у справі № 924/993/24 залишити без задоволення.
2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.04.2025 у справі №924/993/24 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому ст.ст. 287-289 ГПК України.
4. Справу №924/993/24 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "04" червня 2026 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В. 

Суддя   Коломис В.В. 

Суддя   Павлюк І.Ю.