Справа №351/1222/25 
Номер провадження №2/351/97/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Сегіна І.Р.,
за участі секретаря - Бабшинська К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Снятинської міської ради, ОСОБА_5 , про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів, адвокат Петричка О.Є. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із позовом до Снятинської міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності. 
Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_1 . Після його смерті залиилося спадкове майно- частка у житловому будинку по АДРЕСА_1 , яку він заповів ОСОБА_1 .
23.07.2025р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса і заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баька, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.11.1988р. вказаний житловий будинок належав до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_1 . Проте частки у майні не визначені.
Станом на 15.04.1991р. в спірному житловому будинку, який відносився до суспільної групи "колгоспний двір", були зареєстровані та проживали: голова двору- ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружина - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діти- ОСОБА_2 (позивач 2), ОСОБА_1 (позивач 3), ОСОБА_1 (позивачка 1) та ОСОБА_4 (позивач 4). Отже, кожен з них має право на 1/6 частки у колгоспному дворі.
Після смерті ОСОБА_1 , який помер спадкоємцем всього належного йому на праві власності майна за заповітом стала позивачка ОСОБА_1 .. Відтак її частка після смерті батька стала становити 1/3 (1/6+1/6).
У всіх інших членів колгоспного двору залишається по 1/6 частці.
Наступною померла ОСОБА_6 , після смерті якої заведено спадкову справу № №58/2018, що іпідтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. На жаль, невідомо за чиєю заявою було заведено спадкову справу.
У зв`язку з невизначеністю часток позивачі не можуть зареєструвати своє право власності, а тому змушені звернутися до суду.
Просить визнати за позивачами право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_1 визнати право власності на 1/3 частки, за ОСОБА_2 - на 1/6 частки, за ОСОБА_3 - на 1/6 частки, за ОСОБА_4 - на 1/6 частки.
Представник позивачів подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати у його відсутності. 
Представниквідповідача Снятинської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи.
Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: - заповіт, посвідчений 23.08.2007р. секретарем Потічківської сільської ради, відповідно до якого спадкоємцем всього належного на праві власності ОСОБА_1 майна є ОСОБА_1 ; - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - довідку Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 23.07.2025р., згідно якої спадкоємцем за заповітом на все майно після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа № 349/2018; - постанову Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 23.07.2025р., згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що частки у майні колгоспного двору не визначені; - Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 01.08.2025р., відповідно до якого після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано спадкову справу за № 58/2018; - довідку Старостинського округу № 8 Снятинської міської ради від 11.02.2025р., згідно якої станом на 15.04.1991р. в господарстві за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: голова двору- ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_6 , сини- ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_1 , суспільна група господарства - колгоспна; - довідку Старостинського округу № 8 Снятинської міської ради від 05.08.2025р., згідно якої на день смерті ОСОБА_6 в спірному житловому будинку вона була зареєстрована одна; - свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння від 10.11.1988р., згідно якого житловий будинок в АДРЕСА_1 в цілому належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_1 ; - технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 31.01.2025р., який виданий на позивачку ОСОБА_1 ; - виписку з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 30.01.2024р., згідно якої вищевказаний житловий будинок на праві власності колгоспного двору належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 10.11.1988р.; - спадкову справу № 58/2018 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої спадкоємцем майна померлої, а саме: земельних ділянок площами 0,2765 га та 0,6900 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок площею 0,2767 га, кадастровий номер 2625284300:05:001:0009, площею 0,6899 га, кадастровий номер 2625284300:04:005:0027, що розташовані на території Потічківської сільської ради, є ОСОБА_5 , - вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. 
Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".
Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Зібрані по справі докази вказують, що спірне господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: голова двору- ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_6 , сини- ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_1 , а отже, кожному з них належало по 1/6 частині спірного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_1 спадкоємцем належної йому 1/6 частини житлового будинку за заповітом стала позивачка ОСОБА_1 , тобто її частка стала становити 1/3 частини у спірному будинковолодінні. Частки позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 становить по 1/6 частині за кожним. Постановою державного нотаріуса позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що частки у майні колгоспного двору не визначені.
За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме: за позивачкою ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/3 частину, за позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4  - право власності по 1/6 частині за кожним на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 . 
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд – 

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по  АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по  АДРЕСА_1 . 
Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по  АДРЕСА_1 . 
Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по  АДРЕСА_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН