Справа № 766/2495/26
н/п 2-а/766/288/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Шестакової Я.В.,
за участі секретаря Сивкович О.А.,
розглянувши в залі суду в м. Херсон в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №9/1108/ЯАІ від 14.08.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.08.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено оскаржувану постанову про скоєння адміністративного правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач, будучи належним чином оповіщений повісткою про необхідність явки 16.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вказаний виклик не з`явився, свої персональні дані не оновив і продовжував використовувати свій час на власний розсуд до 11.08.2025 року, коли був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На думку позивача оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки про явку до відповідача він повідомлений не був, повістку про виклик не отримував, до ІНФОРМАЦІЯ_2 з`явився добровільно для уточнення даних і проходження ВЛК, примусове доставлення співробітниками поліції до нього не застосовувалося. Окрім цього позивач зазначає, що 05.09.2025 року повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання військово-облікового документа, проте йому не було повідомлено про наявність винесеної щодо нього постанови про вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що оскільки ним було вчасно оновлено дані в мобільному застосунку «Резерв+» відсутній склад адміністративного правопорушення, а, отже, й підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
31.03.2026 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання представника відповідача щодо залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.
31.03.2026 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшли заперечення позивача на клопотання про залишення позову без розгляду, у яких зазначено, що оскаржувану постанову ним отримано лише 24.02.2026 року, оскільки відповідачем відмовлено у надання копії вказаної постанови.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.04.2026 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 докази надсилання та отримання/неотримання оскаржуваної постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.08.2025 року № 9/1108/ЯАІ ОСОБА_1 .
14.04.2026 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшла заява представника відповідача, в якій зазначено що оскаржувана постанова була направлена ОСОБА_1 звичайним листом (без повідомлення про вручення), а також відсутнє повернуте поштове повідомлення, ІНФОРМАЦІЯ_3 не має можливості надати докази вручення чи повернення листа з постановою № 9/1108/ЯАІ від 14.08.2025 року.
Відзив по суті позову відповідачем не надано.
Суд зазначає, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 286 КАС України § 2. «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Глави 11 «Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ».
Відповідно до ч.2 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Згідно з ч. 5ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.
11.08.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 видано направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби.
Судом встановлено, що 11.08.2025 року керівником ІНФОРМАЦІЯ_6 створено повістку № 4571514 про виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , для проходження медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_7 .
14.08.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 9/1108/ЯАІ у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано громадянина України ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що згідно з розділом 20 п. 1 п.п. 5 Податкового кодексу України складає 17000,00 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 , в порушення вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином оповіщений повісткою № 11557 про необхідність явки 16.04.2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 , на вказаний виклик не з`явився, свої персональні дані не оновив і продовжував використовувати свій час на власний розсуд до 11.08.2025 року, коли був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, що підтверджується даними реєстру «Оберіг» та виявлено протоколом від 11.08.2025 року. Окрім цього в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що повістку не отримував, але це суперечить матеріалам справи.
В оскаржуваній постанові підпис ОСОБА_1 відсутній, а також зазначено, що копію постанови № б/н від 14.08.2025 року відправлено позивачу засобами поштового зв`язку.
З військово-облікового документа № 150420250688132900029, виданого 05.09.2025 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , придатний на підставі довідки ВЛК при КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. Афанасія і Ольги Тропіних» ХМР від 02.09.2025 року № 2025-0902-1301-1778-3 гр. ІІ ст. Підлягає повторному медичному огляду: 02.09.2026 року.
Окрім цього, з вищевказаного військово-облікового документа вбачається, що ОСОБА_1 має відстрочку від призову до 04.11.2025 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Відповідно до даних з особистого кабінету ОСОБА_1 в мобільному додатку «Резерв+», дані уточнено вчасно, дата уточнення даних – 09.07.2025 року. Окрім цього у вказаному за стосунку вказано, що позивач не має штрафів та має відстрочку до завершення мобілізації.
06.10.2025 року старшим державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79269025 з примусового виконання постанови № 9-1108/ЯАІ, виданої 14.08.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафу в розмірі 34000,00 грн.
З відповіді ІНФОРМАЦІЯ_9 від 18.02.2026 року за вих. № 10/2028 вбачається, що на заяву ОСОБА_1 від 19.01.2026 року відповідачем копію оскаржуваної постанови позивачу не надано. Рекомендовано звернутися до Корабельного ВДВС у м. Херсоні для отримання копії постанови про адміністративне правопорушення.
23.02.2026 року позивач звернувся до Корабельного ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про надання копії постанови № 9-1108/ЯАІ від 14.08.2025 року.
24.02.2026 року Корабельним відділом державної виконавчої служби у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надано відповідь та копію постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу для самостійного отримання ОСОБА_1 інформації про виконавче провадження, у тому числі й скан-копії виконавчого документа, яким в даному випадку є оскаржувана постанова.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Так, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Положеннями частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період, відмова від отримання повісток, проходження медичного огляду, тощо.
Згідно з ч. 1, 2ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
У силу вимог статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Поряд з цим, відповідно до приписів ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На момент розгляду вказаної адміністративної справи, як і на момент вчинення позивачем вищенаведених дій та винесення оскаржуваної постанови, правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII (далі – Закон №3543-XII) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Абзацом 5статті 1 Закону №3543-XIIвизначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 22 Закону № 3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, крім іншого:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Слід також зазначити, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.
Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із частин 1 та 2ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Стаття 280 КпАП України встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд зазначає, що відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024р. №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.
Відповідно до п.73 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270, інформація про надходження повідомлення про вручення поштового відправлення надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.
Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу).
У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.04.2025 року за повісткою № 11557. Відповідачем не надано жодного підтвердження вручення позивачу вказаної повістки, зокрема його особистого підпису про отримання, поштового повідомлення, акту про відмову від отримання чи інших доказів належного оповіщення. Також у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо здійснення стосовно позивача адміністративного затримання чи примусового приводу працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 11.08.2025 року, як про це зазначено в оскаржуваній постанові.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення двох окремих адміністративних правопорушень, зокрема щодо неоновлення даних.
У той же час суд звертає увагу на те, що 11.08.2025 року ОСОБА_1 було видано направлення на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби, а також цього ж дня сформовано повістку про виклик для проходження медичного огляду. Водночас оскаржувана постанова не містить жодного належного обґрунтування необхідності повторного виклику позивача повісткою саме 11.08.2025 року, з огляду на те, що направлення на проходження ВЛК було вручено йому того ж дня, що свідчить про суперечливість та непослідовність викладених у постанові обставин. 
При цьому з військово-облікового документа № 150420250688132900029, виданого 05.09.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 04.11.2025 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як здобувач освіти. 
Наявність у позивача оформленої відстрочки свідчить про те, що він перебував на військовому обліку, взаємодіяв із територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та здійснював оновлення своїх військово-облікових даних. 
Додатково це підтверджується відомостями з мобільного додатку «Резерв+», відповідно до яких персональні дані позивача були уточнені 09.07.2025 року, що спростовує висновки відповідача про невиконання позивачем обов`язку щодо уточнення облікових даних. 
Відповідачем не зазначено в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, які саме дані позивач не уточнив. При цьому, обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних позивача у спосіб, установлений у примітці до ст. 210-1 КУпАП, відповідачем у матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.
Судом установлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було належним чином розмежовано обставини, які покладено в основу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зі змісту постанови вбачається, що позивачу одночасно ставиться у вину неявка за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 та неоновлення військово-облікових даних до моменту його доставлення працівниками поліції. Разом з тим такі обставини є різними за своїм змістом, стосуються різних періодів часу та потребують окремого підтвердження належними і допустимими доказами, чого відповідачем забезпечено не було.
Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про необхідність явки за повісткою № 11557 на 16.04.2025 року, зокрема відсутні підтвердження її вручення, докази відмови від отримання або інші відомості, які беззаперечно свідчать про обізнаність позивача щодо виклику. Так само відсутні будь-які документи, які підтверджували б здійснення стосовно ОСОБА_1 адміністративного затримання чи примусового приводу 11.08.2025 року. При цьому суд звертає увагу, що саме 11.08.2025 року позивачу було вручено направлення на проходження військово-лікарської комісії, однак відповідачем не наведено жодного мотивування щодо необхідності оформлення в той же день окремої повістки про виклик для проходження медичного огляду.
Факт відсутності належного виклику ОСОБА_1 підтверджується поясненнями представника відповідача, який зазначає, що надати підтвердження направлення повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу позивача не вбачається можливим, оскільки її направлено простим поштовим відправленням без повідомлення про вручення.
Окрім цього, твердження відповідача про неуточнення позивачем персональних даних спростовуються матеріалами справи. З відомостей мобільного додатку «Резерв+» убачається, що ОСОБА_1 уточнив свої облікові дані 09.07.2025 року. Також суд враховує, що позивач мав чинну відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оформлену відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що саме по собі свідчить про проходження ним відповідних процедур військового обліку та взаємодію з територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить належного обґрунтування, не відповідає вимогам повноти та визначеності, а викладені у ній висновки ґрунтуються на припущеннях, а не на належних та допустимих доказах.
Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів вчинення позивачем інкримінованих правопорушень, а також істотні порушення при складанні та винесенні оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання її протиправною та скасування, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову № 9/1108/ЯАІ у справі про адміністративне правопорушення від 14.08.2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.04.2026 року. 

Суддя	Я. В. Шестакова