Справа № 697/1316/26 
Провадження № 2-о/697/64/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Деревенського І.І. 
за участю: 
секретаря судового засідання Задорожнього К.О.
заявника – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Канівська міська рада Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , заявник) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці – ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.
У зв`язку з цим, спадкоємцем за законом є заявниця, так як являєся донькою померлої ОСОБА_2 заявниця зазначає, що на даний момент, спадок ніким не успадкований. Звернувшись до Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області, щодо оформлення спадщини, заявниці пояснили, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я заявниці не можуть, у зв`язку з пропущенням заявницею строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса.
Заявниця вважає, що даний строк нею не пропущено, оскільки у зв`язку із поважним віком та погіршенням стану здоров`я матері - ОСОБА_2 виникла необхідність їй в допомозі, тобто в щоденному догляді, в результаті чого, з 2000 року заявниця проживала разом з спадкодавцем за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявниця зазначає, що з 2000 року і до смерті матері - ОСОБА_2 , вона проживала з нею за адресою АДРЕСА_1 , де здійснювала за нею догляд, піклувалася та надавала всіляку допомогу, тому вважає, що строк для прийняття нею спадщини не пропущено та те, що керуванням майном померлої ОСОБА_2 , і до смерті, і на даний момент здійснює заявниця, від спадку не відмовилася. Метою встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна. 
Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.06.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, в порядку окремого провадження з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України.
Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні просила задовольнити заяву, посилаючись що їй необхідно реалізувати свої спадкові права. Підтвердила той факт, що проживала разом із спадкодавцем без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що не зверталася до органів нотаріату, оскільки вважала, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння майном.
Представник заінтересованої особи – Канівської міської ради Черкаської області – Леонова А.А. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи за відсутності представник заінтересованої особи. Не заперечує проти встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.19).
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо підтвердили суду, що заявниця ОСОБА_1 проживала разом з матір`ю ОСОБА_2 до її смерті, за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначили, що заявниця доглядала матір, займалася похованням матері та продовжувала проживати за вказаною вище адресою.
Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75років в с. Михайлівка Черкаського району Черкаської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим повторно 27.03.2026, актовий запис про смерть № 30 (а.с.10).
Заявниця ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.04.1963, з якому зазначено, що її матір`ю є ОСОБА_2 (а.с.8).
Факт зміни прізвища заявниці зі « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 13.01.1990 (а.с.9).
Відповідно до копії довідки виданої виконавчим старостою сіл Хмільна, Хутір-Хмільна, Михайлівка Канівської міської ради Черкаської області від 11.05.2026 за №157 виданої заявниці, вбачається, що заявниця проживала без реєстрації разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_1 до дня її смерті, здійснювала догляд за престарілою матір`ю та вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 її дочка ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину шляхом користування майном померлої та проведенням дрібних ремонтів у будинку померлої (а.с.11).
З постанови державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. від 01.04.2026 за №292/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 - відмовлено, у зв`язку тим, що спадкоємиця – гр. ОСОБА_1 пропустила встановлений законом термін для прийняття спадщини (а.с.12).
Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.
У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. За відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, якщо всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і збоку матері (друга черга) (ст.ст.529, 530 ЦК 1963 р.).
Частина 1 ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. встановлює, правило - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою, або застереженням.
Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР 1963 р., який був чинний на момент відкриття спадщини внаслідок смерті спадкодавця, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР 1963р., як рівнозначні в юридичному розумінні розглядалися два способи прийняття спадщини: 1.фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2.подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.
При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані.
Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004р., допускається фактичний вступ у володіння нею.
Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини.
Відповідно до п.5 прикінцевих та перехідних положень, ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.
Таким чином, наданими документами з боку заявниці доведено, що померла ОСОБА_2 була її рідною матір`ю та заявниця є спадкоємицею першої черги відповідно до ч. 1 cт. 529 ЦК УРСР, і яка фактично прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав.
Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення.
Відповідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
При цьому, наведений ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, тобто крім тих, які зазначені в ч. 1 ст. 315 ЦПК України. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою заявниці при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання як спадкоємиці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України.
Доказів, які б спростовували дану обставину, матеріали справи не містять.
Таким чином, проаналізувавши оцінивши усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , на час її смерті та відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 258, 259, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Канівська міська рада Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,– задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст судового рішення виготовлено 29.06.2026.

Головуючий І . І . Деревенський