Єдиний унікальний номер 725/6022/26 
Номер провадження 3/725/1252/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2026 року Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Піхало Н.В., розглянувши адміністративну справу за ч. 1 ст.164 КУпАП відносно,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - 
ВСТАНОВИВ:
На адресу Чернівецького районного суду міста Чернівців з УПП в Чернівецькій області надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №749115 від 11 червня 2026 року, убачається що 11.06.2026 року о 15 год. 50 хв.,  ОСОБА_1 в м. Чернівці по вул. Вокзальна,38 Ж надавав послуги пасажирських перевезень на таксі автомобілем марки «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 з порушенням, а саме була відсутня ліцензія на даний вид господарської діяльності, що передбачений п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Працівниками УПП в Чернівецькій області дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, та зазначив, що в майбутньому не буде допускати таких помилок. 
Суд, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного. 
Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. 
Згідно частини 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею, наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
У пункті 4 постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Таким чином, обов`язковою ознакою господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року). 
Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження здійснення  ОСОБА_1 самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної, на власний ризик господарської діяльності.
Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому, відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
В кожному конкретному випадку суд має вирішити питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Адміністративне стягнення має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, особу порушника, відсутність доказів на підтвердження систематичності вчинення правопорушення, та того, що внаслідок дій  ОСОБА_1 не було завдано шкоди, яка призвела до негативних суспільно-небезпечних наслідків вчиненого, суд приходить до висновку про можливість в даному випадку обмежитися усним зауваженням, оскільки застосування такого виду виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.
Керуючись ст. ст. 22, 33, 164, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців      Піхало Н.В.