ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/27815/25
Провадження № 33/820/328/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника, адвоката, Муращика Олександра Віталійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2026 року,
в с т а н о в и л а :
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 , 

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
За постановою суду, 19 вересня 2025 року о 15 год 10 хв, в м. Хмельницький по вул. Шевченка, 8, ОСОБА_1 керувала автомобілем Toyota Corolla, д.н.з.  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із згоди водійки проводився на місці зупинки за допомогою Alcotest Drager 6810 № ARBL - 0934, результат позитивний – 0,63 ‰, чим порушила вимоги п. 2.9(а) ПДР України і вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Муращик О.В., подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що інформація, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності.
Вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки працівники поліції дали їй неправомірну вказівку щодо здійснення руху автомобілем, що і стало підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу.
Апелянт наголошує, що працівником поліції було порушено Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102.

Разом з тим, адвокат Муращик О.В. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що той був пропущений з поважних причин.
Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, копії постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2026 року учасники справи не отримували, жодних відомостей про надсилання копії оскаржуваної постанови учасникам справи матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
Доступ до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2026 року адвокат Муращик М.В. отримав з ЄДРСР 23 березня 2026 року, апеляційну скаргу було зареєстровано Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 27 березня 2026 року. 
За таких обставин апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови адвокат Муращик М.В. пропустив з поважних причин, а тому клопотання підлягає задоволенню, а строк на подання апеляційної скарги – поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника, адвоката Муращика О.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши її доводи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 458708 від 19 грудня 2025 року, з якого вбачається, що 19 вересня 2025 року о 15 год 10 хв у м. Хмельницькому по вул. Шевченка, 8, ОСОБА_1 керувала автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою - газоаналізатора Alcotest Drager 6810 № ARBL - 0934, результат тесту - 0,63 ‰, з чим водійка була згодна. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9(а) ПДР України і вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); 
- роздруківки з приладу Alcotest Drager 6810 № ARBL - 0934 від 19 вересня 2025 року, якою підтверджується, що концентрація парів спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 на момент проходження огляду становила 0,63 ‰ (а.с. 5);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджується, що у ОСОБА_1 спостерігалися ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6810 № ARBL - 0934, результат тесту – позитивний, 0,63 ‰ (а.с. 4);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 19 вересня 2025 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 направлялася до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради у зв`язку із виявленими в результаті огляду, проведеного поліцейськими, ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, - позитивний, 0,63 ‰ (а.с. 7);
- рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 2 УПП в Хмельницькій області Полюка В.М. про те, що 19 вересня 2025 року о 14 год 27 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою вул. Івана Франка, м. Хмельницький, навпроти парковки готелю «Поділля», на проїжджій частині дороги автомобілі припарковано з порушенням Правил дорожнього руху. Прибувши за вказаною адресою, працівники поліції виявили порушення Правил дорожнього руху, встановивши водіїв транспортних засобів. Останніх було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Водієм транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , не було виконано вимогу дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено п. 8.4 Правил дорожнього руху, та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, про що свідчить копія постанови серії ЕНА № 5757755 від 19 вересня 2025 року (а.с. 9, 10);
- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, якими підтверджується, що після винесення постанови про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2025 року серії ЕНА № 5757755 ОСОБА_1 сіла в транспортний засіб Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 та почала ним керувати. В подальшому, вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з підозрою про вчинення нею іншого адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції запропонував водійці пройти огляд на визначення такого стану на місці зупинки транспортного засобу, на що остання погодилась. Правоохоронець роз`яснив ОСОБА_1 порядок застосування спеціального технічного засобу та надав можливість обрати запакований мундштук для перевірки цілісності герметичного упакування. Після продуття ОСОБА_1 приладу Alcotest Drager 6810 № ARBL - 0934, результат тесту становив 0,63 ‰. Водійка не заперечувала щодо результатів такого, від проходження огляду у найближчому медичному закладі відмовився. Працівники поліції роз`яснили їй права передбачені ст. 68 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та відсторонили ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом (а.с. 8).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Враховуючи сукупність наведених доказів, суд першої інстанції, розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обґрунтовано визнав її винною у вчиненні вказаного правопорушення.

Твердження апеляційної скарги, про те, що інформація, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності апеляційний суд до уваги не бере з наступних підстав.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 458708 від 19 грудня 2025 року ОСОБА_1 19 вересня 2025 року о 15 год 10 хв у м. Хмельницькому по вул. Шевченка, 8, керувала автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 № ARBL - 0934, результат тесту - 0,63 ‰, з чим водійка була згодна. 
Як вбачається, з відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, 19 вересня 2025 року ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою Alcotest Drager 6810 № ARBL - 0934, результат тесту становив 0,63 ‰. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодилась.
Отже, інформація, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 458708 від 19 грудня 2025 року, відповідає обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Що ж стосується того, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки працівники поліції дали їй неправомірну вказівку щодо здійснення руху автомобілем, що і стало підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, то вказані обставини спростовуються даними відеозаписів, долучених до матеріалів справи.
Так, із даних відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що після винесення постанови про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2025 року серії ЕНА № 5757755 ОСОБА_1 сіла за кермо транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 та почала здійснювати рух. В подальшому, працівники поліції зупинили вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з підозрою у вчиненні нею іншого адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Будь-яких вказівок чи розпоряджень з боку працівників поліції щодо керування транспортним засобом відеозаписи не містять. 
Таким чином, даними відеозаписів, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення підтверджується, що ОСОБА_1 почала керування транспортним засобом з власної ініціативи (відеозапис під назвою «clip-0»; 02 хв 10 сек – 13 хв 58 сек відеозапису під назвою «clip-3»; 02 хв 09 сек – 13 хв 57 сек відеозапису під назвою «clip-9»).
Разом з тим, варто зазначити, що із вищевказаних відеоматеріалів вбачається, що на момент руху ОСОБА_1 транспортним засобом у поліцейських були відсутні відомості (докази) про перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння, а тому підстави стверджувати про провокацію поліцейськими вчинення нею правопорушення відсутні.
Окрім того, після зупинки транспортного засобу працівниками поліції на їхнє запитання, чому ОСОБА_1 не повідомила, що вживала алкогольні напої і не може здійснювати керування транспортним засобом з об`єктивних причин, остання зазначила, що побоялася розповісти працівникам поліції про вживання двох келихів шампанського і лише хотіла перепаркувати автомобіль.
За таких обставин місцевий суд дійшов до правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявна об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яка виразилася у фактичному керуванні транспортним засобом, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Що стосується тверджень адвоката Муращика О.В. про те, що працівники поліції в порушення Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1102 (надалі — Порядок), не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу ОСОБА_1 , то апеляційний суд виходить з наступного.
Зокрема, відповідно до вимог п. 2 Порядку визначено, що тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення передбачені статтями КУпАП, серед яких є вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тимчасове затримання транспортного засобу регулюється також ч. 1 ст. 2652 КУпАП, якою визначено вичерпний перелік підстав для тимчасового затримання транспортних засобів. При цьому адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, не передбачене у зазначеному переліку, що свідчить про відсутність у працівників поліції обов`язку застосовувати такий захід забезпечення провадження виключно з підстав вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до загальновизнаних принципів ієрархії нормативно-правових актів, Кодекс України про адміністративні правопорушення як закон має вищу юридичну силу порівняно з підзаконними нормативно-правовими актами, у тому числі зазначеним Порядком. Підзаконні акти приймаються на виконання закону та не можуть змінювати його зміст чи розширювати підстави застосування заходів забезпечення провадження.
Крім того, виходячи із системного аналізу положень КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який застосовується з метою належного розгляду справи та виконання постанови, і лише за наявності передбачених законом підстав та з урахуванням доцільності його застосування у конкретних обставинах.
Отже, тимчасове затримання транспортного засобу належить до дискреційних повноважень працівника поліції та не є обов`язковим у кожному випадку виявлення правопорушення.
Разом з тим, саме по собі незастосування працівниками поліції такого заходу, як тимчасове затримання транспортного засобу ОСОБА_1 , жодним чином не спростовує встановленого судом факту вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не є підставою для скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд. 
Адміністративне стягнення, накладене на неї в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушниці.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника, адвоката, Муращика Олександра Віталійовича – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду  Федорова Н.О.