Справа № 446/983/26
УХВАЛА
27.05.2026 м.Кам`янка-Бузька

Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Ляшко О. П. ,розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» про заміну стягувача його правонаступником, первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», боржник ОСОБА_1 (місце реєстраціі: АДРЕСА_1 ); заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про заміну сторони виконавчого провадження,
встановив:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» звернувся до суду із заявою до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області про заміну сторони у виконавчому провадженні № 64368327 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олега Станіславовича за №98063 від 20.11.2020 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь стягувача, яким є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Онлайн Фінанс», сторону виконавчого провадження стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Онлайн Фінанс» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Позика».
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до матеріалів заяви, предметом заяви є вимога про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
Згідно з ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Пунктом п`ятим статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями чинного законодавства закріплено, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Отже, законодавством чітко визначено, що заінтересована сторона має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у разі заміни кредитора у зобов`язанні правонаступником, а суд замінює сторону виконавчого провадження правонаступником.
Питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовані ст.442 розділу VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».
Таким чином, нормами ЦПК України встановлена можливість заміни стягувача або боржника у виконавчому провадженні.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Отже, законодавством чітко визначено, що заінтересована сторона має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у разі заміни кредитора у зобов`язанні правонаступником, а суд замінює сторону виконавчого провадження правонаступником.
Поряд з цим, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка передбачена п. 19ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII(далі Закон №3425-XII).
Відповідно до ст. 87 Закону №3425-XIIдля стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.
Згідно з положеннями ст. 88 Закону №3425-XII нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Водночас нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Статтею 90 Закону №3425-XII встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Пунктом третім частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.
Тобто, виконавчий напис нотаріуса підлягає зверненню до примусового виконання.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Згідно з ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.
Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.
Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.
Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.10.2020 у справі №263/14171/19.
Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.
Як вбачається з матеріалів, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 04.02.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64368327 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №98063 вчиненого 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем щодо стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 62 248,90 грн.
Як зазначено у вказаній постанові про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2021 ВП № 64368327 адресою боржника ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 .
06.05.2026 судом отримано відомості із відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби де зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відтак, село Суховоля Львівського району відноситься до Зимноводівської територіальної громади та територіально та адміністративно належить до юрисдикції Городоцького районного суду Львівської області.
Будь-яких даних, які б свідчили про те, що саме на території м. Кам`янка-Бузька Львівської області вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса матеріали справи не містять, відтак відсутні підставі вважати, що на території м. Кам`янка-Бузька Львівської області виконується виконавчий напис нотаріуса і, відповідно, відсутні правові підстави для визначення підсудності даної заяви Кам`янка-Бузькому районному суду Львівської області.
Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду.
Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним незалежним і неупередженим.
Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 1 ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.
Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним направити за підсудністю матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» про заміну стягувача його правонаступником, первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», боржник ОСОБА_1 (місце реєстраціі: АДРЕСА_1 ); заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про заміну сторони виконавчого провадження до Городоцького районного суду Львівської області.
На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 28, 31, 353-355, 446 ЦПК України, суд,
ухвалив :
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» про заміну стягувача його правонаступником, первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», боржник ОСОБА_1 (місце реєстраціі: АДРЕСА_1 ); заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про заміну сторони виконавчого провадження, - передати за підсудністю Городоцькому районному суду Львівської області (майдан Гайдамаків, 30, м.Городок, Львівська область, 81500).
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.
Суддя Ляшко О.П.