Провадження № 2-о/537/71/2026
Справа № 537/1540/26

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2026 року        м. Кременчук 

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючої судді Мурашової Н.В., 
за участі секретаря Дейнеки В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
у с т а н о в и в:
Короткий зміст заяви.
12 березня 2026 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Ляховою Т.В., в окремому провадженні за участі заінтересованої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якій просили встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 15 лютого 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 . 16 грудня 2022 року рішенням Кременчуцької міської ради вулицю Чкалова в місті Кременчуці перейменовано на вулицю Сержанта Мельничука. 12 листопада 2005 року заявник ОСОБА_1 після укладення шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 12.11.2005 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. В січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про вчинення реєстраційної дії, а саме, здійснення реєстрації права власності належної їй частини квартири АДРЕСА_1 . 03 лютого 2026 року державним реєстратором прав на нерухоме майно було видано рішення про відмову у проведенні реєстраційної дії, оскільки у поданому свідоцтві про право власності на житло прізвище вказано « ОСОБА_6 єва», тоді як в інших документах «Медведева». Внаслідок допущеної помилки у написанні прізвища заявника виникла невідповідність між документами, що перешкоджає їй вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Тому заявник звернулася до суду з даною заявою.

Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 березня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні. 

Позиція учасників процесу в судовому засіданні.
Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Ляхова Т.В. в судове засідання не з`явилися, через систему «Електронний суд» від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у її та заявника відсутність, заяву підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Крім того представник заявника ОСОБА_8 надала додаткові пояснення, в яких зазначила, що квартира  АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем належних їм часток, по , є онука ОСОБА_5 . 30.12.2025 року після укладення шлюбу ОСОБА_5 здійснила зміну прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_9 » і на даний час є представником заявника у цій справі та не може бути заінтересованою особою у справі.
Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Запорожець Є.В. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила ухвалити рішення, враховуючи норми чинного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини установлені судом та мотиви ухваленого рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 лютого 1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 15 лютого 1994 року №3508/1 квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,   ОСОБА_5 , ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є їх онука ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, що складається з частки квартири за адресою АДРЕСА_1 після спадкодавця ОСОБА_3 та - після спадкодавця ОСОБА_5 . Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 30 грудня 2025 року Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_9 .
28 січня 2026 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.
03 лютого 2026 року державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив ОСОБА_1 у проведенні реєстраційної дії у зв`язку з тим, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Так, під час розгляду заяви було встановлено, що заявниками пред`явлено паспорт громадянина України: - НОМЕР_3 , виданий Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 07.12.2005, де прізвище зазначено ОСОБА_10 ; - (ID) 012792071 від 15.01.2026 року, орган, що видав 5348, де прізвище зазначено – ОСОБА_11 . Однак, у поданому свідоцтві про право власності на житло від 15.02.1994 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів, прізвища заявниць вказано ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Роз`яснено право звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що причиною неправильного написання імені заявника у свідоцтві про право власності на житло є помилковий переклад з російської мови.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 12 листопада 2005 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №699, прізвище заявника ОСОБА_1 до укладення шлюбу   ОСОБА_14 .
За таких обставин, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво про право власності на житло від 15 лютого 1994 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів належить ОСОБА_2 .
Установлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для реалізації майнових прав на належне йому нерухоме майно.
Заінтересованою особою не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право).
З огляду на наведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 77, 81, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Установити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа – свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів згідно із розпорядженням від 15 лютого 1994 року №3508/1 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Повне судове рішення складено 22.05.2026 року.

Суддя          Мурашова Н.В.