Справа № 170/210/26 Провадження № 3/170/116/26

П О С Т А Н О В А 
і м е н е м У к р а ї н и 

02 липня 2026 року сел. Шацьк

Суддя Шацького районного суду Волинської області Матвійчук С.П., за участі неповнолітнього ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 , адвоката Кирилюк-Гуж Д.С., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Відділення поліції №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його процесуальні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, який до адміністративної відповідальності не притягувався,
про вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, В С Т А Н О В И В: Інспектором СПД №2 (сел. Шацьк) Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області Наумичем С.В. 04.04.2026 складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №632116, №632121, №632124, №632127 від 04.04.2026, у яких вказано, що 03.04.2026 близько 18 год. неповнолітній ОСОБА_1 в с. Піща по вул. Центральна, керуючи мотоциклом марки Ліфан, д.н.з НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, без чинного страхового поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, без мотошолому, здійснював рух по спортивному майданчику, який розташований на території школи. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог 2.1 а, 2.1 ґ , 2.3 г, 11.13 ПДР, - вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Проте викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді. Постановою суду від 13.05.2026 справи про адміністративні правопорушення №170/210/26, 170/211/26, 170/212/26, 170/213/26 щодо ОСОБА_1 за протоколами серії ЕПР1 №632116, №632121, №632124, №632127 від 04.04.2026, про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, об`єднано в одне провадження. В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 пояснив, що при дачі усних пояснень поліцейським що до даних обставин та при складанні адміністративних матеріалів щодо нього були відсутні законні представники (батьки), чим було порушено його право на захист. Дані обставини підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_2 , мати неповнолітнього ОСОБА_1 . Адвокат Кирилюк-Гуж Д.С. просила з даних підстав провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому правопорушень. За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Відповідно до п.п. а п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Згідно з п. ґ п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії). Ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса. Згідно з п. г п. 2.1 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів. Ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Згідно з п. 11.13 Правил дорожнього руху забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил. Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. На підтвердження обставин вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №632116, №632121, №632124, №632127 від 04.04.2026, в якості доказів були додані: 1) рапорт інспектора з РПП СПД № 2 (сел. Шацьк) Курзяби Т.; 2) фотокопію паспорта ОСОБА_1 ; 3) інформація з аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал» про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; 3) відеозаписи з технічного засобу відеозапису, що містяться на цифровому носію інформації DVD-R диску. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи. Згідно з п.п. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , як особа, стосовно якої були складені вищезазначені протоколи про адміністративні правопорушення, на час їх складання був неповнолітнім. Відповідно до ч. 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники). Згідно з вимогами п. 7 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків або опікуна є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога. Аналогічна норма міститься також і в п.17 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 за №1376 (з наступними змінами). Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
Однак, як вбачається з доданих до протоколів відеозаписів, працівники поліції не переконалися у тому, що неповнолітній ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм як національного, так і міжнародного права, зокрема Конвенції, що регламентує захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення. З даних відеозаписів також вбачається, що працівники поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення взагалі не ознайомили неповнолітнього ОСОБА_1 зі спеціальним правом, передбаченим ст. 270 КУпАП. Отже, з доданих до протоколів про адміністративні правопорушення відеозаписів вбачається, що поліцейськими були відібрані усні пояснення у неповнолітнього ОСОБА_1 та складені відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, без участі батьків (одного з них), або іншого законного представника чи педагога. Протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №632116, №632121, №632124, №632127 від 04.04.2026, також не містять відміток, які б свідчили про присутність законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 під час їх складення.
В судовому засіданні поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили, що при складанні протоколів щодо неповнолітнього ОСОБА_1 була присутня його мати, однак дана обставина нічим не підтверджена, зокрема не зафіксована на боді-камеру поліцейського.
Будь-яких передбачених ст. 251 КУпАП доказів на підтвердження обставин присутності законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 при відібранні у неповнолітнього ОСОБА_1 усних пояснень та складенні відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, до протоколів серії ЕПР1 №632116, №632121, №632124, №632127 від 04.04.2026 додано не було, про їх наявність у самих протоколах також не зазначено. Наведені обставини вказують на істотне порушення права неповнолітнього на захист, що дає суду підстави дійти висновку про те, що протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №632116, №632121, №632124, №632127 від 04.04.2026, які є основними процесуальними документами, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не можна за таких обставин вважати допустимими доказами у справі. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. З огляду на викладене, враховуючи відсутність доданих до протоколів серії ЕПР1 №632116, №632121, №632124, №632127 від 04.04.2026 належних та допустимих доказів на підтвердження присутності законного представника при відібранні у неповнолітнього ОСОБА_1 усних пояснень та складенні стосовно нього зазначених протоколів про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, та відсутність в його діях складу цих адміністративних правопорушень. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень. Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя П О С Т А Н О В И В: Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №632116, №632121, №632124, №632127 від 04.04.2026), на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного правопорушення. На постанову може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя /підпис/ С.П. Матвійчук
Згідно з оригіналом
Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П. Матвійчук