Справа №127/12341/26 
Провадження №1-кп/127/318/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря: ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 26.06.2015 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки;
- 07.04.2017 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, 30.12.2021 звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання один рік чотири місяці тринадцять днів,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026020010000196 від 19.02.2026, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.02.2026, близько 15.30 год., перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де за грошові кошти отримував послуги масажу від власниці будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після виконання масажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт у зв?язку з короткотривалим курсом масажу та високою його ціною, в результаті чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 .
Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужих грошових коштів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, відкрито, з корисливих спонукань, погрожуючи ОСОБА_7 застосуванням насильства, які остання сприйняла як реальну та відчула страх за своє життя та здоров`я, ОСОБА_4 висунув вимогу, щодо передання йому грошових коштів, які знаходились в будинку.
Переживаючи за своє життя та здоров?я ОСОБА_7 , будучи в шоковому стані, почала вмовляти ОСОБА_4 не заподіювати їй шкоду та покинути приміщення будинку.
Після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своєї вимоги щодо передачі грошових коштів, розуміючи свою перевагу у фізичній силі, з метою сприйняття його погроз як реальних, усвідомлюючи що діє відкрито та проти волі ОСОБА_7 , зайшов до приміщення спальні вказаного будинку, де в шафі для одягу, знайшов жіночу сумочку, та в подальшому дістав з неї грошові кошти в сумі 148 (сто сорок вісім тисяч гривень), що належать ОСОБА_7 та поклав до свого рюкзака.
Незаконно та відкрито заволодівши зазначеними грошовими коштами ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 148000 (сто сорок вісім тисяч) гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повідомив, що з потерпілою знайомий раніше не був, а познайомився через мережу Інтернет, так як остання надавала послуги інтимного характеру. В подальшому вони домовились про зустріч, яка мала тривати одну годину, за попередньо узгоджену грошову винагороду. Однак, фактично зустріч тривала близько семи хвилин, у зв`язку з чим між ними виникла суперечка. Після чого, вони розмовляли про гроші та скільки потерпіла має заощаджень, та в подальшому шляхом залякування, він забрав у неї кошти в сумі 148 000 грн. Зазначив, що про вчинене шкодує, просив суд суворо його не карати. 
Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №12026020010000195 від 19.02.2026, №12026020010000196 від 19.02.2026 (т.1 а.с. 79,80), протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.02.2026 (т.1 а.с. 81), заявою від 19.02.2026 (т.1 а.с.82), протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 20.02.2026 (т.1 а.с. 32-41), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про застосування запобіжного заходу від 21.02.2026 (т.1 а.с. 42-45), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про дозвіл на проведення обшуку від 20.02.2026 (т.1 а.с. 90-91), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про арешт майна від 23.02.2026, (т.1 а.с. 88-89, 94-95), постанови про визнання речового доказу від 19.02.2026, від 20.02.2026 (т.1 а.с. 83-84, 85-87, 92-93), суд приходить до висновку, що вина обвинувачених у скоєні кримінального правопорушення доведена повністю.
Таким чином, дії  ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. 
Суд зазначає, що згідно положень ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий (т.1 а.с. 100-101), станом на 03.03.2026 на лікуванні не перебував та за медичною, психіатричною, неврологічною, нейрохірургічною та наркологічною допомогою не звертався (т.1 а.с. 99).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, повне визнання ним вини, щире каяття, розмір завданої шкоди, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції передбаченої ч. 4 ст. 186 КК України.
На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства, а також, буде відповідати інтересам суспільства на даний час.
Суд, вважає за необхідне, зарахувати ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченим рахувати з дня набрання вироком законної сили.
З метою забезпечення виконання вироку суду запобіжний захід застосований до обвинуваченого у виді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на шістдесят днів, з дня проголошення вироку.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.
Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.
Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Також, суд приймає до уваги постанову пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме п. 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Так, згідно заявлених позовних вимог ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь 148 000 грн у відшкодування завданої матеріальної шкоди.
З наданої позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що матеріальна шкода полягає у фактично завданій шкоді вчиненим кримінальним правопорушенням обвинуваченим ОСОБА_4 .
В той же час, суд звертає увагу, що вказану суму коштів було вилучено в обвинуваченого під час його затримання. Вказані кошти визнано речовими доказами та на них накладено арешт, тому після набрання вироком законної сили, вони будуть повернені потерпілій. У зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення завданої матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог про стягнення із ОСОБА_4 завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди у розмірі 50 000 грн, суд зазначає наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Заявлений розмір моральної шкоди є явно завищеним та таким, що не відповідає ані характеру події, ані реальному обсягу моральних страждань, про які заявляє потерпіла сторона.
Аналіз змісту позову та обставини справи свідчать про те, що позивач фактично використовує сам факт події, як підставу для одержання надмірної та необґрунтованої вигоди за рахунок обвинуваченого.
Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що настали, характер і глибину душевних, емоційних страждань, які перенесла потерпіла, їх тривалість, зважаючи на обставини, при яких було заподіяно моральну шкоду, поведінку обвинуваченого, який вину визнав, шкодує про вчинене, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволення на суму 15 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-68, 72, 186 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України  ОСОБА_4  строк попереднього ув`язнення під час досудового та судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 20.02.2026 по день набрання вироком законної сили. 
Початок строку відбуття покарання  ОСОБА_4  слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід, застосований до  ОСОБА_4  у виді тримання під вартою - продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж на шістдесят днів, з 08.05.2026 до 06.07.2026. 

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 15 000 грн. у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.
В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Арешт накладений на майно ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/5677/26 від 23.02.2026 та №127/5679/26 від 24.02.2026 - скасувати. 
Речові докази в кримінальному провадженні №12026020010000196:
-штани сірого кольору, які поміщено до спец. пакету НПУ №PSP4119153, куртку із капюшоном чорного кольору, яку поміщено до спец. пакету НПУ №PSP4119154, рюкзак «Nike» чорного кольору, який поміщено до спец. пакету НПУ №PSP4119157, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_4 ; 
-грошові кошти номіналом 20 грн. у кількості 1 шт. (ЮД2256733), грошові кошти номіналом 50 грн. 1 шт. (АА0136992), грошові кошти номіналом 10 грн. у кількості 3 шт. (ЮЕ0775299, ЮЖ6199861, ЕП9164373), грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 10 шт. (АА7532398, ЄП1708165, КБ3921173, ЗБ3683591, ЄД5702770, ЄП5360092, КЄ4531660, ЄА5994081, АЛ6886257, КЕ7319957), грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 132 шт. (АЖ6008064, ЛА9414666, КИ5380966, АУ0262647, ЕБ4606356, ЕБ5154655, ГТ1425333, ГМ6988421, ГМ6988423, ГМ6988424, ГМ6988425, АР6992755, ВУ8172700, АЗ3617372, АВ5194503, ЄП4496414, АМ7015335, ЄМ0926585, БК7449254, ЛГ1674825, ГР4754406, ЛЄ2402121, ЛЄ1154236, ВТ6875477, ГР1445600, ЛИ 4304168, ЛИ 4304169, ЛИ 4304070, МА 5501984, ЗМ 2528141, КБ 9414100, АУ 6064673, АП 4464628, ЕГ 8594861, ГР 4694974, АЖ 8823786, ЄК 5019589, АЗ 7370850, ЗС 8225357, ГР 4002630, ГП 5493935, ЗС 2433906, ГЛ 2488559, АМ 8442399, КБ 6916909, КЄ 0342406, АЖ 5269118, ЛГ 6480071, ЛД 8360417, АП 7251260, ГП 6179531, АЕ 0320002, ЛБ 8463798, ЯБ 9803971, ЛИ 0585736, АМ 5446195, ГМ 4382725, БП 1039417, ГМ 9335018, ЄР 0554209, ЄС 9176555, ЛИ 5637891, ГП 5687988, БК 3807642, ЛЄ 8852349, ЛБ 7587315, ЛЗ 0942358, ЛЗ 0942360, ЄВ 9719358, АК 1619397, ЯВ 0921154, ЗС 1448967, КЕ 4620254, ЛБ 4550804, ЄМ 0476239, АР 3636608, ГС 6864589, ЛВ 8130087, ЛВ 8130104, ЕР 6236367, МА 7407021, ГМ 9644676, ЄР 7597377, ГР 6295901, ЄП 3561599, МА 5497100, ЛЗ 3605315, ЄП 8778071, ГП 1555536, ЄК 4461765, ЗТ 0073123, ЗС 0725936, БМ 6688440, ГП 0809152, ЄТ 5060063, ЛЕ 8568880, ЛЕ 8568881, ЄМ 8553097, АМ 1221962, АЛ 3003344, ГЛ 2539510, ЄС 9417070, БМ 8069212, КВ 1398206, ЛИ 4915645, ЛБ 6287320, АР 0420703, ЛЄ 9173146, ЛЄ 9173148, ГК 4306541, АК 3644966, АК 0010014, ЄУ 5564398, АС 8835537, ВТ 0314046, ЄМ 4844006, БК 5643684, АР 1788939, ГС 5932462, АЛ 5288166, ЗМ 2722479, ЛЖ 7281495, ГС 0841280, АП 3506959, АА 3870700, МА 6498058, ГМ 6849598, КИ 4694264, КБ 8726144, АЛ 5938912, ЕТ 9074270, ЛЄ 8077959), які поміщено до спец пакету НПУ № INZ 2008827, грошові кошти номіналом 1000 грн. 10 шт (ЗС 2423463, БК 6537965, ЄТ 0661790, ЄР 8930329, МА 1216780, БЛ 5715815, БМ 1229447, ЛЕ 8568879, КД 0231392, КД 0231393), які поміщено до спец. пакету НПУ № PSP 1491469, грошові кошти номіналом 100 доларів США 1 шт. (LE 71678357 B), які поміщено до спец. пакету НПУ № PSP 1491470, після набрання вироком законної сили - повернути власнику ОСОБА_7 ;
-мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 14 Pro», чорного кольору у силіконовому чохлі чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім картою мобільного оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету НПУ № PSP 1491467, після набрання вироком законної сили - повернути власнику ОСОБА_4 ;
-інтимний гель-змазка «Durex», який поміщено до спец. пакету НПУ № PSP1491468; 2 пачки презервативів (12 шт. та 6 шт. в упаковці), які поміщено до спец.пакету НПУ № INZ2008826; сумка, яку поміщено до паперового конверту НПУ, гаманець, який поміщено до паперового конверту НПУ, косметичку, яку поміщено до паперового конверту НПУ, після набрання вироком законної сили - повернути власнику ОСОБА_7 ;
-сліди папілярних візерунків, які поміщено до спец, пакету НПУ № PSP2142333, 33 серветки, які поміщено до окремих паперових конвертів НПУ, після набрання вироком законної сили - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:        ОСОБА_1