Справа № 405/2617/17
1-кп/405/127/17

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року Подільський районний суд м. Кропивницького в складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 , 
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
перекладача: ОСОБА_6 ,
потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
ОСОБА_9 
захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинуваченого: ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017120020003609 від 27.03.2017 та за №12016120020015796 від 22.12.2016, за обвинуваченням:
ОСОБА_12 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Джалаір, Джалілабадського району, республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, із середньою освітою, не одруженого, не маючого утриманців, працюючого не офіційно, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 4 ст.187 КК України,

встановив:
ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб. 
Злочин скоєний за наступних обставин.
Так, 22.12.2016 близько 01:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_12 , разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебували в центральному сквері м.Кропивницького, який розташований по вул. Велика Перспективна, де помітили двох раніше невідомих чоловіків. Після чого у ОСОБА_12 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник спільний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою особистого самозбагачення злочинним шляхом, ОСОБА_12 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, наблизилися до потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ззаду та почали наносити їм тілесні ушкодження у область голови та тіла, від чого потерпілі впали на землю. В результаті нанесення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження у вигляді гвинтоподібного уламкового перелому нижньої третини діафіза лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків на ширину кістки; розриву дистального міжгомілкового синдесмозу з відривом кісткового фрагменту заднього краю дистального метадіафіза лівої малогомілкової кістки, підвивих стопи зовні. Дане тілесне ушкодження характерно для непрямої травми, що вірогідно могло мати місце при підвертанні стопи. Пошкодження могло утворитись в строк вказаний в постанові та відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, а також тілесне ушкодження у вигляді садна в лівій лобно-тімяної ділянки голови утворилось від травматичного контакту з тупим об`єктом, та відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження. 
ОСОБА_8 від отриманих ударів втратив свідомість.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_7 , який від отриманих тілесних ушкоджень не міг чинити опір, відкрито заволодів із правої зовнішньої кишені джинсів належними потерпілому грошовими коштами в сумі 200 грн. та мобільним телефоном марки «Lenovo A319», вартістю 1313,90 грн.
В цей момент інші невстановлені особи, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_8 , який від отриманих тілесних ушкоджень не міг чинити опір, відкрито заволоділи чоловічою каблучкою класичної форми, виготовленої із золота 585 проби вагою 1,5 г., вартістю 1212,75 грн. та чоловічим перстнем, виготовленим зі срібла 925 проби вагою 3,5 г., вартістю 136,50 грн.
Після чого ОСОБА_12 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1313,90 грн. та потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1349,25 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.187 КК України, не визнав та показав, що 22.12.2016 перебував в кафе «Золоті купола» з дівчиною. В стані алкогольного сп`яніння зайшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та почали чіплятися до усіх відвідувачів. В подальшому він посварився з дівчиною, а потерпілі в цей час підійшли зробити зауваження. Він з потерпілими вийшли на вулицю, бо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 його позвали. Розмовляв з одним з потерпілих. При цьому на вулиці перебувала група осіб (4-5), які також вийшли з кафе. В той час, коли потерпілий намагався його вдарити, він відійшов, а той впав обличчям на землю. Другий потерпілий хотів кинутись на нього, в послідуючому вказана вище група осіб побили потерпілих. Поліцію не чекав, до потерпілих не підходив, в послідуючому пішов додому, бо боявся, що його звинуватять. 06.03.2027 його забрали працівники поліції, які і повідомили, що відбулася бійка і крадіжка.

Незважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, обвинуваченим ОСОБА_12 , його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, обсяг яких визначений з врахуванням думки учасників кримінального правопорушення, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , згідно яких з обвинуваченим не знайомий. Близько 7-8 годині вечора, точного часу не пам`ятає, у грудні 2016 року разом з товаришем по службі ОСОБА_8 , перебували в районі ринку Центральний, де побачили, що обвинувачений кричить на дівчину, з приводу чого зробив зауваження. Після чого з ОСОБА_8 зайшли випити кави або пляшку пива до кафе "Золоті купола", а коли приблизно через годину вийшли, то на них при вході в заклад напало декілька осіб, які наносили удари, серед яких був обвинувачений. Місце, де був здійснений напад було освітлене, однак через нанесення йому ударів не однією людиною, не зміг запам`ятати їх обличчя. Чи наносив удари саме обвинувачений не пам`ятає, однак після бійки, коли він відповз в сторону, де місце менш освітлене, однак можливо розгледіти обличчя, та лежав спиною до землі, ОСОБА_12 витягнув з його карманів речі: гроші та мобільний телефон Леново. Після чого обвинувачений побіг, куди саме не запам`ятав. В той момент медичну допомогу ОСОБА_12 йому не надавав та не намагався надати. Внаслідок побиття отримав перелом гомілкової кістки зі зміщенням на нозі, садна на обличчі, розбита губа та ніс. ОСОБА_8 нанесли удар битою в область голови та також забрали належні йому речі: золота каблучка та скоріше за все мобільний телефон. Як саме били ОСОБА_8 не зафіксував. Швидку медичну допомогу викликала особа анонімно. Вони разом поїхали до лікарні. Просив призначити покарання на розсуд суду;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , згідно яких з товаришем ОСОБА_7 взимку 2016 року близько 22-23-ї год. відпочивали в кафе «Золоті куполи», що в сквері «Центральний», де випивали спирті напої. Поряд з ними за сусіднім столиком відпочивали дівчата. Коли вийшли на вулицю, то побачили, що між вказаними дівчатами та ОСОБА_12 відбувався словесний конфлікт, тому ОСОБА_7 втрутився в розмову, зробивши зауваження. Після чого вони пішли і він відчув удар ззаду. В цей час побачив, що ОСОБА_7 присів, а ОСОБА_12 побіг мимо вліво. Сутичка перемістилася ближче до дерев. Йому знову нанесли удар ззаду і він втратив свідомість. Чи був в цей момент ОСОБА_12 поряд не пам`ятає. Прийшов до тями, лежачи на землі, почав шукати ОСОБА_7 , який перебував на відстані приблизно 30 м від нього. В той час у нього зникла золота та срібна каблучки з руки і гаманець з грошима. У ОСОБА_7 зник мобільний телефон. Знайшов ОСОБА_7 , після чого приїхала швидка медична допомога. Не пам`ятає, щоб ОСОБА_12 допомагав йому підвестися;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно яких з обвинуваченим, потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не знайома. В 2016 році в нічний час в сквері "Центральний" біля кафе відбулася бійка між двома військовими, з однієї сторони, та двома або декількома іншими чоловіками, з іншої сторони. Детально події бійки вже не пам`ятає, однак на одному із фото, які пред`являв поліцейський, через деякий час після тих подій, впізнала особу, яким є обвинувачений ОСОБА_12 , який був учасником бійки і наносив удари потерпілим; 

- показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно яких з обвинуваченим, потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не знайома. Показала, що в сквері біля ринку "Центральний" побили двох військових ЗСУ. Удари наносила не одна особа. Коли слідчий пред`являв до впізнання фотографії, впізнала особу ОСОБА_12 , як таку, що наносила удари потерпілим. 

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2017 слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, за участю свідка ОСОБА_15 , пред`явив чотири фотографії осіб чоловічої статті, серед яких на фото під №2 впізнав особу – ОСОБА_12 , який є його рідним братом (т.2, а.п.36-37);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2017 слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, за участю потерпілого ОСОБА_7 , пред`явив чотири фотографії осіб чоловічої статті, серед яких на фото під №1 впізнав особу – ОСОБА_12 , який 22.12.2016 був одним із нападників та викрав у нього грошові кошти та мобільний телефон (т.2, а.п.42-43);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.04.2017, згідно якого слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, запропонував потерпілому ОСОБА_7 добровільно розповісти про події, що сталися 21.12.2016 в сквері «Центральний» в м.Кропивницький, який вказав, що того дня близько 23-ї год. разом з ОСОБА_8 перебував в кафе «Золоті купола», коли вийшли на вулицю покурити, у них виник конфлікт з невідомим чоловіком кавказької зовнішності. Через деякий час вони збиралися йти додому, він йшов дещо попереду та почув кроки, не повертаючись назад відчув хаотичні удари в область тулуба, після чого став прикриватися руками. Після нанесення ударів впав на землю, лежачи на спині, прикривався надалі руками. В цей момент помітив над собою чоловіка, який обшукав його кишені джинсів та заволодів грошовими коштами в сумі близько 200 грн. та мобільним телефоном «Леново». Саме з цим чоловіком у них виник конфлікт напередодні (т.2, а.п.42-47);

-  протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.04.2017 слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, за участю потерпілого ОСОБА_8 , пред`явив чотири фотографії осіб чоловічої статті, серед яких на фото під №3 впізнав особу – ОСОБА_12 , який 22.12.2016 був одним із нападників (т.2, а.п.48-49);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2017, згідно якого слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, з метою перевірки і уточнення відомостей, запропонував потерпілому ОСОБА_8 добровільно розповісти про події, що сталися 21.12.2016 в сквері «Центральний» в м.Кропивницький, який вказав, що того дня близько 23-ї год. разом з ОСОБА_8 перебував в кафе «Золоті купола», коли вийшли на вулицю покурити, у них виник конфлікт з невідомим чоловіком кавказької зовнішності. Через деякий час вони збиралися йти додому, він йшов дещо позаду. В цей час почув кроки, повернувся назад та помітив того чоловіка кавказької зонішності, який пробіг повз нього в напрямку ОСОБА_7 та почав його бити. Паралельно інші особи почали наносити хаотичні удари йому в область голови та тіла, від чого він втратив свідомість. Через деякий час, прийшовши до тями, виявив відсутність золотої каблучки та срібного перстня (т.2, а.п.50-53);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2017 слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, за участю свідка ОСОБА_14 , пред`явив чотири фотографії осіб чоловічої статті, серед яких на фото під №2 впізнала особу – ОСОБА_12 , який 22.12.2016 був одним із нападників на чоловіків у камуфляжі біля кафе «Золоті купола» (т.2, а.п.86-87);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2017 слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, за участю свідка ОСОБА_13 та законного представника ОСОБА_14 , пред`явив чотири фотографії осіб чоловічої статті, серед яких на фото під №4 впізнала особу – ОСОБА_12 , який 22.12.2016 був одним із нападників на чоловіків у камуфляжі біля кафе «Золоті купола» (т.2, а.п.90-91);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №17-478 від 27.04.2017, згідно якого 
1. Ринкова вартість, з урахуванням знижки на знос, не представленого на експертизу одного мобільного телефону марки «Lenovo АЗ 19», який перебував в експлуатації з березня 2015 року, знаходився в справному стані, станом цін на 22.12.2016, складала 1313,90 грн. (одна тисяча триста тринадцять гривень 90 коп.).
2. Ринкова вартість, з урахуванням знижки на знос, не представленої на експертизу однієї чоловічої каблучки класичної форми, виготовленої із золота 585 проби вагою 1,5 г., яка була придбана в травні 2016 року за 2500 грн., з моменту придбання використовувалася за призначенням, суттєвих пошкоджень та дефектів не мала, станом цін на 22.12.2016, складала 1212,75 грн. (одна тисяча двісті дванадцять гривень 75 коп.).
3. Ринкова вартість, з урахуванням знижки на знос, не представленого на експертизу одного чоловічого перстня, виготовленого із срібла 925 проби, розміром 20 мм, вагою 3,5 г., який був придбаний в жовтні 2016 року за 700 грн., з моменту придбання використовувався за призначенням, суттєвих пошкоджень та дефектів не мав, станом цін на 22.12.2016, складала 136,5 грн. (сто тридцять шість гривень 50 копійок) (т.2, а.п.102-104);

- висновком судово-медичного експерта №486 від 28.04.2017, згідно якого на підставі наданої документації у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді: гвинтоподібного уламкового перелому нижньої третини діафіза лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків на ширину кістки; розриві дистального міжгомілкового синдесмозу з відривом кісткового фрагменту заднього краю дистального метадіафіза лівої малогомілкової кістки, підвивих стопи до зовні. Дане тілесне ушкодження характерно для непрямої травми, що вірогідно могло мати місце при підвертанні стопи. Пошкодження могло утворитись в строк вказаний в постанові та відноситься до категорії середнього ступені тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я. Згідно "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6. п.2.2.1.в.
Тілесне ушкодження у вигляді садна в лівій лобно-тім`яної ділянки голові утворилось від травматичного контакту з тупим об`єктом. У зв`язку з відсутністю морфологічного опису садна в медичній документації, а саме форми, наявність або відсутність кірочки, говорити про термін виникнення не є можливим, та відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження.
Судово-медичних даних, чи міг потерпілий втрачати свідомість під час нанесення ушкоджень, немає.
Судово-медичних даних, з якою силою наносились ушкодження немає. 
В медичній документації будь-яких тілесних ушкоджень, які б могли утворитись при боротьбі, самообороні, не описано (т.2, а.п.110-111).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Приведені вище та досліджені судом письмові докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового слідства згідно з вимогами Кримінально процесуального законодавства України, повністю узгоджуються між собою та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_12 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення. 

Оцінюючи вище приведені письмові докази, як кожен окремо, так і в їх сукупності між собою та з отриманими в ході судового розгляду показами потерпілих, свідків, суд констатує їх повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 . 
При цьому, невизнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини за ч.2 ст.187 КК України розцінюється судом, як один із способів захисту від пред`явленого обвинувачення та бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. 

Водночас, у справі не встановлено будь-яких обґрунтованих даних, які б ставили під сумнів показання свідків та потерпілих, оскільки підстав для визнання їх зацікавленими особами, які обмовили обвинуваченого судом не встановлено. 

Так, потерпілий ОСОБА_16 під час дачі показів в судовому засіданні зазначив, що під час подій в грудні 2016 року, коли він біля ринку Центральний відпочивав з товаришем ОСОБА_8 , на нього напало декілька осіб, що наносили йому удари, серед яких був і обвинувачений ОСОБА_12 , який особисто витягнув з карманів його речей гроші та мобільний телефон. В той же момент розбій вчинили і відносно його товариша ОСОБА_8 , викравши золоту каблучку та мобільний телефон.

Потерпілий ОСОБА_8 в свою чергу також підтвердив, що він разом з товаришем ОСОБА_17 відпочивали в кафе в сквері Центральний, між обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_16 стався конфлікт, після чого він також зазнав ззаду нанесення тілесних ушкоджень, від яких він втрачав свідомість. Зазначив, що у нього в той момент зникла золота і срібна каблучки та гаманець з грошима, у товариша ОСОБА_7 зник мобільний телефон. 

Під час досудового розслідування потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_8 під час проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2017 та від 20.04.2017, відповідно, впізнали особу ОСОБА_12 , як ту, яка була одним з нападників на них 22 грудня 2016 року. 

Окрім того, під час проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 19 квітня 2017 року, останній повідомив, що у нього під час подій в грудня 2016 року під час відпочинку з ОСОБА_8 в сквері «Центральний» виник конфлікт з невідомим чоловіком кавказької зовнішності. Згодом йому ззаду нанесли удари, від яких він упав, помітивши над собою ОСОБА_12 , який обшукав кишені джинсів і заволодів грошовими коштами в сумі 200 грн. та мобільним телефоном «Леново». 

Також, під час проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 20 квітня 2017 року, він повідомив, що під час подій в грудня 2016 року під час відпочинку з ОСОБА_7 в сквері «Центральний», у останнього виник конфлікт з чоловіком кавказької національності. Через деякий час бачив, як цей чоловік побіг в сторону ОСОБА_7 та почав його бити. Інші особи наносили йому удари також, від чого він втратив свідомість, після чого виявив відсутність золотої каблучки та срібного перстня. 

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , як під час досудового розслідування, в ході проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 26 квітня 2017 року, так і під час допиту їх безпосередньо в судовому засіданні, підтвердили, що у 2016 році в сквері «Центральний» між декількома чоловіками, з однієї сторони, серед яких був обвинувачений ОСОБА_15 та двома потерпілими - військовими, з іншої сторони, виникла бійка, в ході якої ОСОБА_15 наносив удари потерпілим. 

Так, за загальним визначенням розбій, як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства. Отже, у разі вчинення розбою, посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи. 

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у злочинах проти власності», під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.
Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Характеризуючою ознакою розбою є реальне насильство, або погроза його застосування, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. При цьому погроза застосування такого насильства обов`язково має викликати у потерпілої особи небезпідставні побоювання, що її життю чи здоров`ю загрожує реальна небезпека (демонстрація зброї, кількісна перевага нападників, тощо). Саме агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

У розбої напад завжди пов`язаний із насильством або погрозою його застосування. Зусилля нападника спрямовані насамперед проти особи (потерпілого, власника майна); застосовуються проти її волі та/або поза її волею (у разі застосування сильнодіючих, отруйних речовин чи газів тощо). Метою такого насильства є намір відразу подавити опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. У більшості випадків під час розбою особа діє раптово і несподівано. Насильство, як правило є інтенсивним. Особа, яка його застосовує або погрожує ним, перебуває в агресивно-насильницькому стані, тобто у стані готовності застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, на будь-якому етапі злочинної поведінки. Такий стан і характер дій нападника по суті є тими ознаками, які, навіть за відсутності реального застосування насильства, свідчать про розбій.

Разом з тим, злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину. Відповідно до статті 26 КК України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

За результатами дослідження доказів у кримінальному провадженні, зокрема, показань потерпілих та свідків, судом беззаперечно встановлено, що під час подій 22.12.2016 близько 01:00 год. ОСОБА_12 разом із невстановленими особами, перебували в центральному сквері м.Кропивницького, який розташований по вул. Велика Перспективна, наблизилися до потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ззаду, почали наносити їм тілесні ушкодження у область голови та тіла, від чого потерпілі впали на землю. ОСОБА_8 від отриманих ударів втратив свідомість. ОСОБА_12 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 внаслідок тілесних ушкоджень, що зафіксовані висновком судово-медичного експерта №486 від 28.04.2017, не міг чинити опір, відкрито заволодів із правої кишені джинсів його грошовими коштами в сумі 200 грн. та мобільним телефоном марки «Lenovo A319», вартістю 1313,90 грн. В той же час, інші невстановлені особи, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_8 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, який не міг чинити опір, відкрито заволоділи каблучкою із золота, вартістю 1212,75 грн. та перстнем зі срібла, вартістю 136,50 грн. Вартість викрадених речей встановлена згідно наданого суду висновку судово-товарознавчої експертизи №17-478 від 27.04.2017. 

Судом встановлено, що докази, які досліджені в судовому засіданні і які покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, та такими, що у повній мірі підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.
При оцінці доказів, покладених в основу даного вироку, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, відповідно до прецедентної практики, суд при оцінці доказів також керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справах «Козинець проти України», «Бочаров проти України», «Авшар проти Туреччини», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та інші).
Об`єктивних доказів непричетності обвинуваченого ОСОБА_12 до вчиненого кримінального правопорушення стороною захисту суду не надано. При цьому позиція захисту щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_12 , як розбій, спростовується вищевказаними доказами, яким судом надана оцінка. 
Підсумовуючи викладене, суд, повно та неупереджено з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_12 .
Дій обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Також, органом досудового розслідування ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненнінападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, за наступних обставин.
27.03.2017 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_12 , разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, виник спільний умисел здійснити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, спрямований на заволодіння чужим майном у великих розмірах.
У зв`язку з чим, цього дня ОСОБА_12 , разом з невстановленим досудовим розслідуванням особою, прибув до будинку №20 місця проживання потерпілого ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де чекав на останнього.
В подальшому, близько о 13.55 год. до під`їзду №3 за вище вказаною адресою зайшов потерпілий ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Після чого останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні під`їзду, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком руки в область обличчя зліва. Від отриманого удару ОСОБА_9 втратив свідомість та впав на підлогу. В результаті нанесення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 малися тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці кута нижньої щелепи зліва; саден в тімьяно-потиличній ділянці голови справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В послідуючому, ОСОБА_12 , продовжуючи діяти з єдиним злочинним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, подолавши опір потерпілого ОСОБА_9 та користуючись його безпорадним станом, відкрито заволодів з кишені куртки чорного кольору, у яку був одягнений ОСОБА_9 , грошовими коштами в сумі 5 000 грн. та 16 300 доларів США, що в еквіваленті до курсу гривні станом на 27.03.2017 становить 442 056,00 грн., а також з руки потерпілого викрав папку синього кольору з документами.
Після чого, ОСОБА_12 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 447 056,00 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.187 КК України, не визнав, показав, що потерпілого ОСОБА_9 вперше побачив під час судового засідання. 27.03.2017 перебував під домашнім арештом в сел.Гірничому у свого знайомого. 28.03.2017 його забрали працівники поліції. Близько 23.00 год. надали йому адвоката, якому він повідомив, що злочину не вчиняв. Кошти, що у нього вилучили були його особистими, під час досудового розслідування називав прізвища осіб у яких їх позичив. 

Органом обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, надані наступні письмові докази:

- протокол огляду місця події від 27.03.2017, згідно якого слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, оглянув територію, розташовану на першому поверсі під`їзду №3 будинку №20, що по вуд.Нижня П`ятихатська, сел.Гірниче, м.Кропивницький (т.1, а.п.7-14);

- висновок судово-медичного експерта №372 від 28.03.2017, згідно якого: 
1. У гр. ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці кута нижньої щелепи зліва; саден по тильній поверхні правої кисті, в тім`яно-потиличній ділянці голови справа.
2.  Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), могли утворитись в строк вказаний в постанові та відносять до категорії легких тілесних ушкоджень.
3. Дані тілесні ушкодження утворились від не менш 3-х травматичних впливів.
4. Судово-медичних даних, з якою силою наносились удари, немає.
5. Судово-медичних даних, чи міг потерпілий втрачати свідомість під час нанесені йому ушкоджень, немає.
6. Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень, малоймовірно їх утворення при падінні з положення стоячи.; малоймовірно їх утворення при падінні з положення стоячи (т.1, а.п.24);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2017, згідно якого слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, за участю потерпілого ОСОБА_9 , пред`явив чотири фотографії осіб чоловічої статті, серед яких на фото під №2 впізнав особу – ОСОБА_12 , яка 27.03.2017 о другій половині дня, перебуваючи у під`їзді №3, буд. АДРЕСА_2 , наніс йому удари тілесні ушкодження, від яких він втратив свідомість, після чого заволодів грошовими коштами (т.1, а.п.33-35);

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.04.2017, згідно якого слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, із залученням відеозйомки, з метою перевірки і уточнення відомостей, запропонував потерпілому ОСОБА_9 добровільно розповісти про події, що сталися 27.03.2017, який в послідуючому повідомив, що приїхав під свій під`їзд №3, буд. АДРЕСА_2 , після укладення в нотаріуса угоди, за якої він продав свою квартиру та отримав за неї 16300 доларів США. Вийшов з таксі, яке йому викликав ріелтор, який також був присутній під час укладення договору, та помітив, що біля під`їзду стоїть чоловік в капюшоні та окулярах, який наче хотів перегородити дорогу, спитавши: «Саша, ОСОБА_18 », на що він відповів: «Ні, ОСОБА_19 ». Після чого продовжив йти до під`їзду. Чоловік, випередивши його, пройшов перші сходинки, повернувся до нього обличчям та наніс удар кулаком правої руки в ліву частину губи, від чого він упав та втратив свідомість. Чоловік сивий та смуглий, одягнутий в сіре пальто з капюшоном та в чорні окуляри. Коли прийшов до тями, то на місці вже була швидка медична допомога та поліція, які витягли його на вулицю та надавали медичну допомогу. В цей час з кишені куртки зникли гроші в сумі 16300 доларів, з гаманця 5000 грн., ключі від квартири та документи на квартиру, паспорт його та батька. Вважає, що під час тих подій було приблизно 3 особи, однак бачив він тільки одного (т.1, а.п.36-38);

- висновок судово-медичного експерта №587/372 від 17.05.2017, згідно якого: 
1. У ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці кута нижньої щелепи зліва; саден по тильній поверхні правої кисті, в тім`яно-потиличній ділянці голови справа.
2. Локалізація тілесних ушкоджень виявлених при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 відповідає показам викладеним ним у протоколі слідчого експерименту від 19.04.2017 та в протоколі допиту від 28.03.2017 (т.1, а.п.41-42);

- протокол проведення слідчого експерименту від 21.04.2017, згідно якого слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, із залученням відеозйомки, з метою перевірки і уточнення відомостей, запропонував свідку ОСОБА_20 добровільно розповісти про обставини вчинення кримінального правопорушення, який повідомив, що з ОСОБА_9 знайомий близько 5 років, разом відпочивали, їздили на риболовлю. 2 останні роки винаймав у нього гараж. Півтора місяці тому ОСОБА_9 повідомив, що має намір продавати гараж, оскільки йому потрібні кошти на лікування, тому він забрав свої речі. Його знайома ОСОБА_21 , яка займається продажом овочів, хотіла винайняти вказаний гараж, однак їй відмовили. Коли завозили ключі, то був присутній потерпілий та ОСОБА_21 , і він обмовився, що останній продає квартиру. Особисто ОСОБА_21 не спілкувалася з потерпілим. Щодо продажу квартири особисто знає, що вона продавалася на протязі місяця, 27 березня мало бути укладення угоди приблизно за 15-16 тис. грн. ОСОБА_22 знала про дату продажу квартири, бо запитувала у нього, не знає з якою метою. 26.03.2017 заїжджав до ОСОБА_9 , оскільки останній просив його поміняти 100 доларів США та купити продуктів. В день продажу йому зателефонував потерпілий та попросив викликати таксі приблизно о 10-ї год. ранку, що він і зробив, при цьому запропонував потерпілому поїхати з ним, однак останній відмовився. Увечері до нього приїхали працівники поліції, які запропонували проїхати з ними. На момент приїзду до поліції не знав, що сталося з ОСОБА_9 . Вважає, що ОСОБА_21 причетна до скоєння злочину, оскільки більше ніхто не питав за квартиру, а також спілкується з таким контингентом (т.1, а.п.46-48);

- протокол проведення слідчого експерименту від 07.04.2017, згідно якого слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, із залученням відеозйомки, з метою перевірки і уточнення відомостей, запропонував свідку ОСОБА_23 добровільно розповісти про обставини вчинення кримінального правопорушення, яка повідомила, що знайома з ОСОБА_24 протягом 8 місяців, який проживає на вул.Нижня Прирічна і також продавав овочі. Наприкінці березня 2017 року він до неї звернувся з проханням дати в борг кошти, на що вона відмовила, однак сказала, що спитає у знайомих. Один з них, ОСОБА_25 пообіцяв їй, що знайде у кого взяти в борг гроші під процент, оскільки його товариш має продати квартиру. Пізніше ОСОБА_24 перепитав її з приводу боргу, вона повідомила, що її знайомого ОСОБА_26 товариш ОСОБА_27 має продати квартиру, після чого може вийде позичити кошти. 27.03.2017 ОСОБА_24 телефонував їй та перепитував з приводу того, чи продалася квартира, вона повідомила, що ще не знає. 28.03.2017 до неї приїхали співробітники поліції, повідомили обставини вчинення злочину. Думає, що кримінальне правопорушення міг скоїти ОСОБА_28 (т.1, а.п.50-52);

- протокол огляду предмета від 28.03.2017, згідно якого старший слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області провів огляд диску, на якому мається відео-файл «1_01_R_032017125000», при відкритті якого мається зображення відеозапису з камер зовнішнього спостереження подвір`я багатоповерхівки (т.1, а.п.54-55);

- протокол огляду предмета від 30.03.2017, згідно якого старший слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області провів огляд 8 паперових конвертів білого кольору відповідно до протоколу огляду місця події від 27.03.2017 (т.1, а.п.57);

- протокол проведення обшуку від 28.03.2017, згідно якого слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_29 , провів обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: чоловічу куртку темно-коричневого кольору, чоловічі штани «джинси» темно-синього кольору, пару чоловічого взуття чорного кольору розміром «42», мобільний телефон марки «Nomi i184» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 білого кольору (т.1, а.п.59-62);

- протокол огляду предмета від 30.03.2017, згідно якого старшим слідчим Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській провів огляд полімерного пакету білого кольору «АТБ», у якому знаходиться: чоловіча куртка темно-коричневого кольору, чоловічі штани «джинси» темно-синього кольору, пару чоловічого взуття чорного кольору розміром «42», мобільний телефон марки «Nomi i184» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 білого кольору, що вилучені у житлі ОСОБА_12 (т.1, а.п.71);

-заяву ОСОБА_12 , згідно якої просив долучити до справи відносно нього 1 тис. доларів США, яку забрав 27.03.2017 у невідомого чоловіка в сел.Гірниче (т.1, а.п.83); 

- протокол огляду предмета від 29.03.2017, згідно якого старшим слідчим Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській провів огляд грошових коштів в сумі 1000 доларів США, що упаковані до спеціального полімерного пакету ГСУ НП України №4241741 (т.1, а.п.86);

- висновок судово-технічної експертизи №98 від 19.05.2017, згідно якого досліджувані грошові купюри номіналом 100 доларів США: серії та номеру: LB 26075066 L, зразка 2009 А року;  серії та номеру: LL 46011938 С, зразка 2009 А року; серії та номеру: LB 95177452 Е, зразка 2009 А року;  серії та номеру: НОМЕР_3 , зразка 2009 А року; серії та номеру: НОМЕР_4 , зразка 2009 А року; серії та номеру: НОМЕР_5 , зразка 2009 А року; серії та номеру НОМЕР_6 , зразка 2009 А року; серії та номеру НОМЕР_7 , зразка 2009 А року; серії та номеру НОМЕР_8 , зразка 2003 року; серії та номеру НОМЕР_9 , зразка 1996 року, відповідають аналогічним грошовим купюрам, виготовленим на підприємствах, які здійснюють випуск справжніх грошових купюр для Федеральної резервної системи США, які знаходяться в офіційному обігу на території України (т.1, а.п.93-100);

- висновок судово-медичного експерта №379 від 30.03.2017, згідно якого:
1. У гр. ОСОБА_12 були тілесні ушкодження у вигляді синців правого плеча правого передпліччя, правого колінного суглоба, садна нижньої губи праворуч, садна 4 пальця правої кисті і тильної поверхні лівої кисті біля основи 5 пальця. Крім того, є пошкодження у вигляді циркулярних незамкнених садна на правому і лівому зап`ясті.
Ушкодження у вигляді саден і синців виникли від дії тупих предметів, в результаті не менше 6 травматичних впливів.
Ушкодження у вигляді циркулярних садна на зап`ястях могли утворитися при використанні спецзасобів (наручників).
2. Дані тілесні ушкодження можуть відповідати строку зазначеному потерпілим (28.03.17 року) та належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
3. Судово-медичних даних, за якими можлива була б судити з якою силою наносилися ушкодження, і навіть втрачав він свідомість після завдання тілесних ушкоджень, немає.
4. При огляді слідів характерних для падіння з висоти власного зростання з положення стоячи, боротьби, самооборони, в тому числі і для падіння з посагом прискоренням, немає (т.1, а.п.136-137);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 22.05.2017, згідно якого слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 20.04.2017 №404/1972/17, ознайомився з інформацією стосовно абонентів, з`єднання яких було зафіксовано ретрансляторами антен базових станцій, згідно вказаної ухвали, яка міститься на оптичному диску. Згідно наданої інформації працівниками УОТЗ ГУНП проведено опрацювання технічної інформації про з`єднання в період часу наступних абонентів: 0660651998 – ОСОБА_9 , НОМЕР_10 – ОСОБА_12 , НОМЕР_11 ОСОБА_20 , НОМЕР_12 – ОСОБА_23 , IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 – ОСОБА_12 . Так абонента – ОСОБА_23 ( НОМЕР_12 ) в період часу 27.03.2017 з 11.00 по 16.00 год. зафіксувала базова станція мобільного оператора в районі вул.Глінки (т.1, а.п.158-164);

- інформацією УОТЗ ГУНП в Кіровоградській області від 20.06.2017, згідно якої зафіксовані з`єднання між ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , а також між ОСОБА_12 та ОСОБА_23 , а період з 20.03.2017 з 19.26 по 27.03.2017 по 20.30 год, а також з 26.03.2017 з 16.45 по 27.03.2017 по 14.01 год., відповідно (т.1, а.п.167-169).

Окрім того, в судових засіданнях був допитаний потерпілий ОСОБА_9 , свідки сторони обвинувачення, а саме: ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_20 

- потерпілий ОСОБА_9 (17.01.2018) показав, що обвинуваченого раніше не знав. Зазначив, що приблизно за місяць до подій почав продавати свою квартиру через агентство нерухомості. Про продаж знали батько та брат. В березні 2017 року уклав договір купівлі-продажу своєї квартири у нотаріуса, квартира оцінена у 50 000 грн. Однак фактично отримав кошти за угодою в сумі 16 300 доларів США, після чого приїхав додому на таксі до свого будинку АДРЕСА_2 , з грошима в сумі 16 300 доларів США, 5 тисяч гривень та документами. Вийшов біля свого під`їзду №3, розрахувавшись за поїздку, пару хвилин відпочив, оскільки мав високий тиск, після чого зайшов до під`їзду, у якому було темно. Там його зустріла особа, одягнена в сіру куртку та окуляри, яка стояла на дві сходинки вище нього. Після чого побачив позаду себе тінь, можливо від дверей або іншої людини. Відчув удар в область голови, впав та втратив свідомість, на скільки по часу не пам`ятає. Коли прийшов до тями, побачив лікарів швидкої медичної допомоги, завели в машину та надавали допомогу, після чого поїхав у поліцію, оскільки були викрадені з куртки грошові кошти, ключі від квартири, паспорт та папка з документами з продажу квартири та паспорт його батька, які були в пакеті. Швидку допомогу викликала сусідка тьотя ОСОБА_33 з 3-го поверху. Механізм нанесення удару в щелепу не пам`ятає. Недієздатним та обмежено дієздатним не визнавався. Цивільний позов підтримав в повному обсязі. 

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження 31.01.2018 потерпілий вказав, що під час складання протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, він прийшов до слідчого, останній на столі розклав фотознімки 4 осіб, серед яких виділив одну та вказав, що саме ця людина скоїла на нього напад. Він підтвердив і вказав на нього. В судовому засіданні під час допиту потерпілого ОСОБА_9 повідомив, що не впевнений, що особа, яка є обвинуваченим здійснила напад, а в подальшому однозначно та категорично вказав, що це точно не та особа.

- свідок ОСОБА_30 показав, що мав бажання купити квартиру, тому на платформі «ОЛХ» знайшов оголошення з номером телефону ріелтора. Після чого подивилися квартиру, зустрілися з продавцем, оговорили питання продажу. Квартиру оцінено було у 49 тис. гривень, однак по факту у нотаріуса ОСОБА_34 продавець ОСОБА_9 отримав 16500 доларів США. Під час укладення угоди у нотаріуса були присутні він, його мати і ріелтор ОСОБА_35 . Підписали договір, підрахували гроші. Після чого ріелтор викликав таксі потерпілому і той поїхав, куди саме він не знає. Однак через хвилин 30 йому зателефонував ріелтор та повідомив, що у ОСОБА_9 викрали гроші. Будь-кому місце та час укладення угоди не повідомляв; 

- свідок ОСОБА_31 показав, що з обвинуваченим не знайомий. Є фізичною особою-підприємцем та займається наданням ріелторських послуг. До нього звернувся поліцейський з необхідністю придбати квартиру. На протязі 3-х днів підібрали клієнту пропозиції, він їх оглянув, підписали попередній договір. В послідуючому на протязі 1-1,5 тижня зняли з реєстрації осіб, які проживали у квартирі, яку мав намір купити поліцейський. Надалі у нотаріуса ОСОБА_34 , в його присутності, а також продавця та покупця оформили договір купівлі-продажу, після чого продавцю квартири було передані грошові кошти в сумі приблизно 17 тис. доларів США. Продавець ОСОБА_9 попросив викликати йому таксі на вул.Куроп`ятникова, куди і поїхав. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_9 , повідомивши, що на нього напали і забрали грошові кошти, на що він порадив звернутися до органів поліції;

- свідок ОСОБА_32 показала, що 27.03.2017 до неї звертався потерпілий ОСОБА_9 за допомогою по посвідченню договору купівлі-продажу своєї квартири. Під час оформлення договору були присутні продавець та покупець. Хто ще був присутній в той день не пам`ятає. Інших відомостей згідно положень ст.65 КПК України надати не може; 

- свідок ОСОБА_20 показав, що у потерпілого ОСОБА_9 винаймав гараж. Пізніше ОСОБА_22 повідомила йому, що ОСОБА_9 має намір продати квартиру та гараж. Дата вчинення правочину йому відома не була. Вже від працівників поліції дізнався про скоєння нападу на ОСОБА_9 , а за тиждень до цієї події запитував чи допоможе він вивезти речі. 

Суд оцінює докази у вироку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Жодні докази не мають наперед встановленої сили, а оцінка базується на критеріях належності, допустимості, достовірності кожного доказу та достатності їх сукупності.

Разом з тим, необхідно зазначити, що під час допиту в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 стверджував, що обвинувачений ОСОБА_12 не є тією особою, яка вчинила на нього розбійний напад під час подій 27.03.2017 близько 13.55 год. за адресою: АДРЕСА_2 .

Такі показання потерпілого ОСОБА_9 , в сукупності з показаннями щодо дій слідчого під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, ставить під сумнів, як доказ наданий протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2017 за участю потерпілого ОСОБА_9 (т.1, а.п.33-35).

У відповідності до положень ч.3 ст.228 КПК України, особі, яка впізнає, пропонується вказати на особу, яку вона має впізнати, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала.

Так як слідчий самостійно вказав на фотознімок, на якому був зображений обвинувачений ОСОБА_12 , як на особу, яка скоїла відносно потерпілого ОСОБА_9 розбійний напад, зазначене свідчать про невідповідність протоколу вимогам кримінального процесуального закону, а саме положенням ч.3 ст. 228 КПК України, тому суд обґрунтовано визнає протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2017 недопустимим доказам.  

Також, допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_36 , ОСОБА_32 та ОСОБА_20 у своїх показах ні прямо, ні опосередковано не підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тому їх покласти в основу обвинувачення останнього не є об`єктивним. Більше того, жоден зі свідків не підтвердив того, що ОСОБА_12 перебував на місці злочину 27.03.2017 по АДРЕСА_2 , як і не підтверджено такий факт і іншими будь-якими доказами зібраними стороною обвинувачення.

З приводу протоколів проведення слідчих експериментів зі свідком ОСОБА_20 від 21.04.2017 та зі свідком ОСОБА_23 від 07.04.2017 вони повідомляли про обставини продажу потерпілим ОСОБА_9 своєї квартири, також з приводу бажання ОСОБА_12 взяти кошти в борг, однак обставин готування або вчинення кримінального правопорушення останні не повідомили. 

Також, стороною обвинувачення надана заява ОСОБА_12 , згідно якої просив долучити до справи відносно нього 1 тис. доларів США, яку забрав 27.03.2017 у невідомого чоловіка в сел.Гірниче. При цьому суд зазначає, що вказаний доказ є сумнівним, оскільки будь-яких даних про те, що вказані кошти були дійсно власністю потерпілого ОСОБА_9 не подано. Про вказане сам ОСОБА_9 під час судового розгляду суду не повідомляв. Обвинувачений ОСОБА_12 під час допиту його в судовому засіданні зазначив, що кошти, що у нього вилучили були його особистими, під час досудового розслідування називав прізвища осіб у яких їх брав, що також підтвердила свідок ОСОБА_23 в ході проведення слідчого експерименту 07.04.2017, а саме повідомила, що ОСОБА_12 мав намір взяти у борг гроші. Тому суд визнає неналежним доказом вини обвинуваченого заяву ОСОБА_12 , протоколу огляду предмету від 29.03.2017 та висновок судово-технічної експертизи №98 від 19.05.2017.

Разом з тим, оглянувши додаток до протоколу огляду предмета від 28.03.2017, згідно якого старший слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області провів огляд диску, на якому мається відео-файл «1_01_R_032017125000», при відкритті якого мається зображення відеозапису з камер зовнішнього спостереження подвір`я багатоповерхівки, суд звертає увагу, що на відео не можливо ідентифікувати особу, як ОСОБА_12 , тому версія обвинувачення, що останній, разом з невстановленою особою, прибув до будинку №20 місця проживання потерпілого ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинив розбій, є хибною, а, відтак, доказ є неналежним, оскільки не підтверджує винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Таким чином, на безпосереднє дослідження суду не надано ні протоколів обшуку житла обвинуваченого ОСОБА_12 , будь-яких висновків експертиз, в тому числі й дактилоскопічних та імунологічних та інших доказів, які б встановлювали взаємозв`язок між подією вчинення розбійного нападу відносно потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_12 . 
Зі змісту ст. 370 КПК, де визначено вимоги стосовно законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Як регламентовано ч. 2 ст. 17 КПК, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Статтею 62 Основного Закону передбачено, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Капо проти Бельгії» від 13 січня 2005 року зауважив, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом у світлі п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і вимагає воно, крім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Статтею 373 КПК встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено такого: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
При цьому обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння або пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.
Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, – є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, колегія суддів, зі свого боку, забезпечила сторонам усі можливості для реалізації їх прав у судовому засіданні в рамках кримінального процесуального закону, надала можливість самостійно обстоювати стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Розглянувши кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, суд доходить обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано жодних переконливих доказів, які б підтвердили, що саме обвинувачений ОСОБА_12 вчинив розбійний напад 27.03.2017 на потерпілого ОСОБА_9 , що, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК є підставою для ухвалення виправдувального вироку у кримінальному провадженні в цій частині обвинувачення.
Відповідно до вимог ст.55 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_12 , відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч.2 ст.187 КК України, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 

ОСОБА_12 вчинив тяжкий злочин. Згідно наданих довідок у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра на обліку не знаходиться, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий.

Обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання ОСОБА_12 , у відповідності до положень ст.ст.66-67 КК України, судом не встановлено. 

Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його до особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_12 кримінального правопорушення, наслідки суспільно – небезпечного діяння, особу обвинуваченого, те, що потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не мають претензій будь-якого характеру, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання останнього можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання в мінімальному розмірі санкції ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. 

Призначення такого покарання ОСОБА_12 відповідатиме принципу необхідності і достатності для його виправлення і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Частинами 1 та 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», передбачалося, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21.06.2017 набрав чинності Закон України від 18 травня 2017 року №2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким викладено нову редакцію ч.5 ст.72 КК України, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, суд вважає, що нова редакція ч.5 ст.72 КК України погіршує становище обвинуваченого, у зв`язку з чим, не має зворотної сили, а тому час попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_12 підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України, що діяла в редакції попереднього закону з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Окрім того, 28 березня 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 28.03.2023 № 3342-IX, яким було доповнено ст. 72 КК України частиною 7, згідно з якою домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Згідно протоколу затримання особи від 07.03.2017 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12016120020015796 від 22.12.2016 за ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_12 затриманий 07.03.2017 о 13.30 год. (т.2, а.п.56-57).
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09.03.2017 щодо ОСОБА_12 в рамках вищевказаного кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено обчислювати строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто з 13 год. 30 хв. 06.03.2017 (т.2, а.п.78).
Згідно ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 20.03.2017 під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 09.03.2017, де були присутні прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_11 та сам підозрюваний ОСОБА_12 , ніким з учасників не ставився під сумнів факт того, що фактичне затримання ОСОБА_12 відбулось 06.03.2017 о 13 годині 30 хвилин, як це було встановлено слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу 09.03.2017.
Разом з тим ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20.03.2017 ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09.03.2017 скасовано, застосовано до ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, в межах строку досудового слідства, тобто з 20.03.2017 до 04.05.2017.

В подальшому, згідно протоколу затримання особи від 29.03.2017 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12017120020003609 від 27.03.2017 за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_12 затриманий 28.03.2017 о 22.30 год. (т.1, а.п.106-108).
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.03.2017 щодо ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, де строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання, тобто з 28.03.2017 (т.1, а.п.130).
Згідно ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.04.2017 ухвалу слідчого судді від 30.03.2017 залишено без змін (т.1, а.п.133).
В подальшому ухвалами слідчого судді строк тримання під вартою відносно ОСОБА_12 неодноразово продовжувався. 

Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.08.2017 кримінальні провадження №12017120020003609 від 27.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального провадження за ч.4 ст.187 КК України, та №12016120020015796 від 22.12.2016 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального провадження за ч.2 ст.187 КК України, об`єднані в одне провадження та продовжено ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 12 жовтня 2017 року.

Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2018 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на цілодобовий домашній арешт, на строк два місяці з 06.11.2018 до 06.01.2019.
Строк дії цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_12 закінчився 21.04.2019.

З огляду на вказане, обвинуваченому ОСОБА_12 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 06.03.2017 по 20.03.2017 та з 14.08.2017 по 06.11.2018.

Із урахуванням встановлених обставин, передбачено зарахування судом у строк покарання обвинуваченого ОСОБА_12 строк перебування під дією цілодобового домашнього арешту в період з 07.11.2018 по 21.04.2019, включно, з розрахунку «три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі».

Крім того, у разі постановлення виправдувального вироку в частині обвинувачення ОСОБА_12 за ч.4 ст.187 КК України, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов суд залишає без розгляду. 
Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Тобто, цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_12 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушення, в розмірі 447056 грн. необхідно залишити без розгляду. 

Окрім того, судові витрати в сумі 790,96 грн. на залучення експертів в рамках кримінального провадження за №12017120020003609 від 27.03.2017 підлягають віднесенню за рахунок держави. 
Судові витрати в сумі 792 грн. на залучення експертів в рамках кримінального провадження за №12016120020015796 від 22.12.2016 підлягають стягненню з ОСОБА_12 на користь держави.
Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
У зв`язку із призначенням судом додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного майна ОСОБА_12 , мобільний телефон марки «Nomi i184» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що вилучені у обвинуваченого підлягають конфіскації в дохід держави.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, 

ухвалив:

ОСОБА_12 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і призначити покарання у виді 7 / семи / років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.187 КК України - виправдати, на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України за не встановленості достатніх доказів для доведеності його винуватості. 

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту затримання. 

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 ОСОБА_12 зарахувати у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 06.03.2017 по 20.03.2017 та з 14.08.2017 по 06.11.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_12 у строк призначеного покарання, строк цілодобового домашнього арешту в період з 07.11.2018 по 21.04.2019, з розрахунку «три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі».

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчився. 

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_12 майнової шкоди в розмірі 447056 грн. - залишити без розгляду.

Речові докази:
оптичний диск DVD-R з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження подвір`я будинку АДРЕСА_2 , - залишити зберігати при матеріалах справи;

8 паперових конвертів білого кольору відповідно до протоколу огляду місця події від 27.03.2017, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити;

чоловічу куртку темно-коричневого кольору, чоловічі штани «джинси» темно-синього кольору, пару чоловічого взуття чорного кольору розміром «42», що передані на зберігання до камери схову речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - повернути ОСОБА_12 , як йому належні;

мобільний телефон марки «Nomi i184» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 білого кольору, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - конфіскувати в дохід держави;
грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а саме 10 купюр по 100 доларів США, що упаковані до спеціального полімерного пакету Експертної служби МВС України №1488128, що передані на зберігання до КФ ПАТ КБ «Приватбанк», -конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати в сумі 792 грн. 
Судові витрати в сумі 790,96 грн. віднести за рахунок держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Кропивницького. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя        ОСОБА_37 

Судді         ОСОБА_38 
ОСОБА_39