ЄУН: 336/3995/26
Провадження №: 2/336/3379/2026 
РІШЕННЯ
іменем України
23 червня 2026 року    м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочу сплати аліментів, 
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена позовна заява відповідно до якої позивач просить стягнутиз ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 75 806 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот шість) гривень 00 копійок.
В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2024 року у справі № 336/11263/23 (копія додається) позов ОСОБА_1 задоволено: розірвано шлюб між сторонами; стягнуто з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 14 березня 2024 року. На виконання вказаного рішення 21 травня 2024 року видано виконавчий лист № 336/11263/23, який 04 червня 2024 року надійшов до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі. 11 червня 2024 року державним виконавцем Гостіщевою Т.М. відкрито виконавче провадження № 75211829. 25 червня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого документа на виконання до підприємства – ТОВ «Карго Карієр», де працює Відповідач. Відповідач має стабільний дохід, що підтверджується розрахунком державного виконавця (розмір доходу за різні місяці становить від 24 491 грн до 28 620 грн). 26 лютого 2026 року винесено постанову про арешт коштів боржника на суму 71 576 грн.Однак заборгованість не погашена. Відповідно до офіційного розрахунку державного виконавця, наявного в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень станом на 27 квітня 2026 року заборгованість Відповідача зі сплати аліментів за період з квітня 2025 року по квітень 2026 року становить 75 806 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот шість) гривень 00 копійок. Жодних платежів від Відповідача за цей період не надходило (згідно з розрахунком державного виконавця графи «Сплачено боржником» містять нулі). Також відповідач вже декілька років не цікавиться жодним чином долею його дитини , не телефонує, ні колишній дружині ні дитині, його жодним чином не цікавить за який рахунок вони живуть, жодної допомоги на дитину він не надає.
Ухвалою суду від 22.05.2026 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останнього. Зазначені документи відповідач не отримав, конверт повернувся до матеріалів справи не врученим. 
Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.
Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч.8 ст.178та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.
Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 21.05.2024 року був виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
11 червня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до розрахунків заборгованості: у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з квітня 2025 року по березень 2026 року у розмірі 75 806,00 грн.
При вирішенні спору суд виходить з наступного. 
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.
Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.
Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 , був обізнаний про необхідність утримувати дитину. Проте, свої зобов`язання не виконував, оскільки взагалі не сплачував аліменти.
Оскільки платником аліментів не доведено погіршення матеріального стану чи зміни сімейного стану в розумінні ст. 196 ч. 2 КК України, що унеможливлювало сплачувати аліменти вчасно та зумовило виникнення заборгованості, з наданих письмових доказів встановлено, що відповідач взагалі не сплачував аліменти, тому суд вважає, що позивачем правомірно нарахована пеня, як дієвий стимул належного виконання обов`язку та вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскільки розмір нарахованої пені не перевищує суми заборгованості по сплаті аліментів.
За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно п. 3 ч. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки(пені) за прострочу сплати аліментів - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 75 806 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот шість) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1064,96 гривень.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач – ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Є.С. Боєв 

23.06.26