Справа № 309/441/18

П О С Т А Н О В А
Іменем України

12 травня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого: судді Джуги С.Д.,
суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.,
з участю секретаря судового засідання: Ормош О.М.
розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Габор Ярослава Іванівна, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року у складі судді Лук`янової О.В., у справі за позовом Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хустської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення збитків,-
встановив :

У лютому 2018 року Хустська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Хустської міської ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у якому просили стягнути солідарно з відповідачів збитків, спричинених не укладанням договору пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хуст у сумі 359012,96 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що в ході моніторингу Хустською місцевою прокуратурою офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області виявлено зареєстровану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 143150510300, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 введено в експлуатацію реконструкцію власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Хустської міської ради №304 від 30.06.2011 затверджено порядок пайової участі замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст, яке покладає на замовника будівництва обов`язок звернутися із заявою до міської ради про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Хуст. При цьому відповідачі як замовники з відповідною заявою не зверталися та відповідний договір пайової участі не укладали. Хустською міською радою 12.09.2017 та 17.10.2017 направлялись на адресу відповідачів листи-повідомлення про необхідність з`явитись до Хустської міської ради для укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст та зазначеного договору з розрахунком, однак, відповідачі на звернення органу місцевого самоврядування жодним чином не відреагували. На даний час відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збитки у розмірі 359012 грн. 96 коп. до бюджету Хустської міської ради не сплатили, договір про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хуст відмовляються укладати, а заходи примусового стягнення нарахованого розміру збитків Хустською міською радою не вживаються.
Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року позов Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хустської міської ради задоволено повністю.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Хустської міської ради упущену вигоду, спричинену неукладенням договору пайової участі у створенні та розвитку інженерно – транспортної та соціальної інфраструктури м.Хуст Закарпатської області у сумі 359012 грн. 96 коп. Вирішено питання по судовим витратам.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Габор Ярослава Іванівна, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хустської міської ради відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано, що у матеріалах справи відсутній договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Хуст, оскільки такий не укладався, а також залишено поза увагою долучену до відзиву постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2010 року, якою було визнано неправомірними дії Хустського міського голови щодо зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взяти пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту при здійсненні реконструкції квартир під житловий будинок по АДРЕСА_1 . Також зазначено, що судом безпідставно зроблено висновок, що відповідачі повторно здійснювали реконструкцію у 2015 році раніше введеного в експлуатацію житлового будинку під торговий комплекс та житлові квартири, оскільки в матеріалах справи міститься витяг з рішення виконавчого комітету Хустської міської ради № 783 від 29.10.2007 року, яким надано дозвіл ОСОБА_1 провести реконструкцію власних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 на власній земельній ділянці у АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Хустської міської ради № 791 від 18.08.2008 року присвоєно власному будинку по АДРЕСА_1 адресу, а сама декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 20.02.2015 року містить чіткі відомості про час початку та закінчення реконструкції. Інші реконструкції відповідачами не проводились і у матеріалах справи не міститься доказів цього.Окрім того, апелянти вказують на те, що в матеріалах справи відсутні повноваження прокурора на представництво інтересів Хустської міської ради, що є підставою для залишення позову прокурора без розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу Хустська місцева прокуратура просить поновити строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, залишити апеляційну скаргу подану представником відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 – ОСОБА_4 без задоволення, а рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року без змін, посилаючись на невідповідність доводів апеляційної скарги фактичним обставинам справи.
В судовому засіданні прокурор Роман М.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Апелянти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представник є адвокат Габор Я.І. в судове засідання повторно не з`явилися. Про дату, час місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомлено.
Представник Хустської міської ради подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. 
Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у відсутності незявившихся осіб.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в ході моніторингу Хустською місцевою прокуратурою офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області виявлено зареєстровану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 143150510300, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 введено в експлуатацію реконструкцію власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.13-19 т.1/.
Рішенням Хустської міської ради №304 від 30.06.2011 затверджено порядок пайової участі замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст, яке покладає на замовника будівництва обов`язок звернутися із заявою до міської ради про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Хуст /а.с.20-25 т.1/.
Відповідачі як замовники з відповідною заявою не зверталися та відповідний договір пайової участі не укладали.
Хустською міською радою 12.09.2017 та 17.10.2017 направлялись на адресу відповідачів листи-повідомлення про необхідність з`явитись до Хустської міської ради для укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст та зазначеного договору з розрахунком /а.с.26-45 т.1/.
Однак, відповідачі на звернення органу місцевого самоврядування жодним чином не відреагували.
Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон) встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.
Частиною 5 Закону передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. 
При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.
На виконання зазначених положень Закону Хустською міською радою Закарпатської області прийнято рішення №304 від 30.06.2011, яким затверджено «Порядок пайової участі (внеску) замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст» /далі – Порядок/, яке покладає на замовника будівництва обов`язок звернутися із заявою до міської ради про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Хуст.
Згідно п.3 Порядку: пайова участь у розвитку інфраструктури міста Хуст полягає у відрахуванні забудовником коштів до міського бюджету для створення і розвитку інфраструктури міста.
Розділом ІІ Порядку встановлено, що розмір пайової участі складає 7 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта до 300кв.м. та розмір пайової участі складає 5 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта більше 300 кв.м.. Для житлових будинків, будівель закладів культури та освіти, медичного та оздоровчого, - 4 % від загальної вартості будівництва (реконструкції).
Відповідно Порядку: договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника до міської ради про його укладення.
Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Однак, всупереч вимогам законодавства, відповідачі, як замовники будівництва (реконструкції) об`єкта, із заявою щодо укладення договору про пайову участь до Хустської міської ради не зверталися та відповідний договір не укладали.
Згідно із ч.ч.3,4 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.(ч.1 ст.13 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.623 ЦК України: боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Згідно зі ст.22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За змістом ст.1166 ЦК України: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.
Відповідачі не укладали договору про пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м.Хуст, що свідчить про їх бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій щодо такого звернення та укладення договору.
Неправомірна бездіяльність відповідачів щодо їх обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідачів до органів місцевого самоврядування із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Хустська міська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів. При цьому наслідки у вигляді неотримання вказаних коштів перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідачів.
Обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов`язок пов`язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування. З моменту набуття особою статусу замовника будівництва він набуває й обов`язок до введення об`єкта в експлуатацію укласти відповідний договір з органом місцевого самоврядування і відповідно набуває зобов`язання фінансового характеру в частині сплати відповідної величини коштів пайової участі.
Згідно п.15 декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 1431150510300 від 20.02.2015: кошторисна вартість реконструкції власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , здійсненої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить 7636980грн.00коп. /а.с.19 т.1/.
Згідно листа Хустської міської ради №143/02-12 від 23.01.2018: вартість одного квадратного метра реконструкції власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , складає 3520грн.80коп.. Оскільки органом місцевого самоврядування встановлено різні відсотки пайового внеску для житлових та нежитлових приміщень визначено кошторисну вартість для житлових та нежитлових приміщень. Кошторисна вартість нежитлових приміщень складає 5353384грн.00коп., а кошторисна вартість житлових приміщень складає 2283594грн.12коп.. Внаслідок чого, пайовий внесок, що були повинні сплатити відповідачі за реконструкцію нежитлових приміщень становить 267669грн.20коп. та водночас, пайовий внесок, що повинні були сплатити відповідачі за реконструкцію житлових приміщень становить 91343грн.76коп.. Обгрунтованість пайового внеску підтверджується листом Хустської міської ради №143/02-12 від 23.01.2018 /а.с.46-47 т.1/
Відповідно до розрахунку величини пайової участі по реконструкції об`єкта будівництва, розмір пайової участі у розвитку інженерно - транспортної інфраструктури м.Хуст, який мали б сплатити відповідачі, який здійснено Хустською міською радою, складає 359012грн.96коп. Правомірність даного розрахунку відповідачами не спростовано.
Оскільки відповідачі договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не уклали, заначених коштів Хустській міській раді не сплатили, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про стягнення їх з відповідачів на користь Хустської міської ради.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не взято до уваги постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2010 року, якою було визнано неправомірними дії Хустського міського голови щодо зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взяти пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту при здійсненні реконструкції квартир під житловий будинок по АДРЕСА_1 ., а також, що судом безпідставно зроблено висновок, що відповідачі повторно здійснювали реконструкцію у 2015 році раніше введеного в експлуатацію житлового будинку під торговий комплекс та житлові квартири, не заслуговують на увагу та повністю спростовуються матеріалами справи.
Зокрема, матеріалами справи встановлено, що 15 жовтня 2010 року Хустським районним судом розглянуто справу №309/4105/15-а за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до виконавчого комітету Хустської міської ради, Хустського міського голови Джанда Михайла Михайловича про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Підставами звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вказаним позовом до суду слугувала відмова Хустської міської ради в погодженні акту готовності об`єкта до експлуатації №601/01/10 від 01.06.2010 у зв`язку з необхідністю виконання ними обов`язку, передбаченого ст.27-1 Закону України «Про планування та забудову територій». 
Як вбачається з акту готовності об`єкта до експлуатації №601/01/10 від 01.06.2010, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ввели в експлуатацію реконструкцію квартир під житловий будинок в АДРЕСА_1 . Площа житлового будинку внаслідок реконструкції становила 1958,2 кв. м., з яких житлова площа становила - 449,3 кв. м. 
Так, згідно з витягом рішенням Хустської міської ради №783 від 29.10.2007 «Про надання дозволу на ведення індивідуального будівництва» ОСОБА_1 надано дозвіл на реконструкцію власних квартир та дозвіл на будівництво. Також рішенням Хустської міської ради за №791 від 18.08.2008 присвоєно поштовий адрес власному будинку ОСОБА_5 розташованому в АДРЕСА_1 та зобов`язано Хустський ДБТІ зареєструвати вказаний житловий будинок. 
Рішенням міської ради за №714 від 06.11.2010 дозволено оформити право власності на житловий будинок розташованому в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях.
Обставини, які встановлені при розгляді справи №309/4105/15-а, стосувалися питання сплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пайового внеску за проведення реконструкції квартир під житловий будинок (згідно акту про готовність об`єкта до експлуатації №601/01/10 від 01.06.2010), а тому рішення в справі №309/4105/15-а не носить преюдиційного характеру. 
Водночас, 20 лютого 2015 року відповідачі ввели в експлуатацію реконструкцію власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири в АДРЕСА_1 , що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 143150510300, що зареєстрована в Управлінні ДАБІ в Закарпатській області. 
Тобто, Відповідачі в 2015 році повторно здійснили реконструкцію раніше введеного в експлуатацію житлового будинку під торговий комплекс та житлові квартири, загальна площа після повторної реконструкції склала 2169,10 кв. м.
Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації зареєстрованої управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області №ЗК 143150510300 від 20.02.2015 загальна площа будівлі складає 2169,10 м.кв. з яких: 1319,00 м.кв.–торгові приміщення; 648, 60 м.кв. – житлові квартири та інше. Площа реконструйованого об`єкту (після попереднього введення в експлуатацію в 2010 році) збільшилась на 210, 9 м.кв. 
При розрахунку величини пайового внеску, позивачем взято за основу кошторисну вартість будівництва вказану у п. 15 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 143150510300 від 20.02.2015, а не вартість основних фондів. Отже, кошторисна вартість реконструкції власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири за затвердженою проектною документацію, вказана в п.15 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 143150510300 від 20.02.2015, підпадає під поняття вартості, про яку йде мова у ч.5 ст.40 Закону. 
Водночас, Хустською міською радою 12.09.2017 та 17.10.2017 направлялись на адресу Відповідачів листи-повідомлення №1788/02-17, №1789/02-17 про необхідність з`явитися до адмінбудинку Хустської міської ради для укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хуст. Однак, відповідачі, отримавши вказані повідомлення, на звернення органу місцевого самоврядування жодним чином не відреагували, і як замовники будівництва, фактично ухилилися від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, що є порушенням зобов`язання прямо передбаченого законодавством та підставами для стягнення з відповідачів несплаченого пайового внесу.
Саме вимоги позивача про стягнення грошових коштів (несплаченого пайового внесу) є ефективним способом захисту, який призведе до поновлення порушеного права позивача.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності повноважень повноваження прокурора на представництво інтересів держави у даній справі. 
Згідно із ч.3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Хустська міська рада Закарпатської області є органом, на який покладено повноваження у сфері пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м.Хуст. Кошти у вигляді пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Хуст є доходами міського бюджету міста Хуст, який на основі принципу єдності поєднаний з державним бюджетом України.
Згідно з ч.3 ст.142 Конституції України: держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою.
Відповідно до ст.131-1 Конституції України: на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
В рішенні Конституційного суду України від 08.04.1999 №З-рп/99 роз`яснено, що оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.
У постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що вказаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави. 
Оскільки несплата відповідачами коштів пайової участі свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади, а також те, що Хустською міською радою не вжито заходів щодо стягнення спричинених збитків, прокурор довів законні підстави для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах.
Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно задовольнив заявлений позов. 
Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Габор Ярослава Іванівна залишити без задоволення.
Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судовог рішення складено 22 травня 2026 року.

Головуючий: 

Судді: