Справа № 347/1092/26
Провадження № 2/347/887/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді    Кіцули Ю. С., 
за участю: секретаря с/з   Сумарука І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач звернулася в суд із наведеним позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що 14 серпня 2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Черганівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 3.
У цьому шлюбі народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач стверджує, що стосунки з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння, розбіжностей поглядів на сімейні відносини та обов`язків з ведення спільного господарства. 
ОСОБА_1 зазначила, що шлюб носить формальний характер, а тому його потрібно розірвати.
У зв`язку із наведеним позивач просила розірвати шлюб зареєстрований 14 серпня 2020 року у виконавчому комітеті Черганівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 3, неповнолітню дитину – ОСОБА_3 залишити на проживання з нею, а також після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Відповідач скористався правом на подання відзиву. Так, 12.05.2026 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив від ОСОБА_2 , в якому він позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково. Зокрема, позов в частині розірвання шлюбу визнав, а щодо визначення місця проживання спільної дитини з позивачем - заперечив з тих підстав, що позивачем не доведено спільного проживання з їхньою неповнолітньою дитиною (а.с.21-23).
Заяви, та клопотання учасників справи.
Позивач у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі та участі її представника (а.с. 3).
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.23).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 07.05.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 04.06.2026 року.
Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/1092/26 відповідача ОСОБА_2 (а.с. 16).
Враховуючи, що позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги відзив відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони зареєстрували шлюб 14 серпня 2020 року у виконавчому комітеті Черганівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 3 (а.с.5).
Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Згідно копії паспорта громадянина України у вигляді айді картки, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Черганівка Косівського району Івано-Франківської області (а.с.7-8).
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».
Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви. 
У відзиві ОСОБА_2 позов в частині розірвання шлюбу визнав.
Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про залишення на проживання дитини.
В позовній заяві позивач просила залишити їхню спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати з нею.
Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно зі ст. 141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Враховуючи, те, що малолітня дочка сторін проживає з позивачем, а відповідач заперечив щодо залишення на проживання дитини з матір`ю, суд доходить переконання, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, який підлягає вирішенню у встановленому законом порядку окремо від позову про розірвання шлюбу. Суд зазначає, що в такому випадку сторони не позбавлені права звернутися в суд з відповідним позовом за наданням до нього належних документів та доказів на підтвердження даної вимоги.
Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору у розмірі 665 грн. 60 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 665 грн. 60 коп. слід повернути позивачу з державного бюджету.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) – задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 серпня 2020 року у виконавчому комітеті Черганівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 – розірвати. 
Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_4 ».
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 % судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплаченого нею при зверненні до суду з позовом, згідно платіжної інструкції № 8414-2425-7966-5924 від 05.05.2026 року.
Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 04 червня 2026 року.

Суддя          Ю. С. Кіцула