ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 р.         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвоката Снігура С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну захисника Снігура С. В. на постанову судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2026 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 589266  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12 лютого 2026 року о 07 год 20 хв у селищі Кельменці по вулиці Привокзальній, 10, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвокатом Снігуром С. В. було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.
ЄУНСС: 717/333/26     Головуючий у І інстанції: Кудиба З. І.
Номер провадження: 33/822/271/26   Головуючий суддя : Давній В. П.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 589266 складений з порушенням норм процесуального права. 
Вказує на те, що його підзахисний не керував вищевказаним транспортним засобом. 
Стверджує, що відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення не є безперервним, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.
До того ж, на думку апелянта, в даній справі наявна безпідставна зупинка, оскільки, відсутні об`єктивні законні підстави для зупинки  ОСОБА_1 .
Звертає увагу суду на те, що в порушення «Інструкції» поліцейський, який виявляв правопорушення та який склав протокол про адміністративне правопорушення, не встановлював та не оголошував ознаки алкогольного сп`яніння, не роз`яснював  ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання, при цьому, не повідомив суд про поважність причин його неявки, що на підставі вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 – адвоката Снігура С. В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підставі наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до норм ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це фундаментальний правовий принцип і правова доктрина, яка передбачає, що жодна людина не є вище закону, що ніхто не може бути покараним державою, крім як за порушення закону, і що ніхто не може бути засудженим за порушення закону іншим чином, ніж у порядку, встановленому законом.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП встановлено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.
Як на доказ винуватості  ОСОБА_1  у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 589266 від 12.02.2026 року (а. с. 1); направлення до Кельменецької БПЛ на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 12.02.2026 року, (а. с. 5); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12.02.2026 року (а. с. 6); відеозапис з нагрудної камери поліцейського.
Вказані докази, апеляційний суд, не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Так, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину  ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).
Положеннями п. 1. 5 ПДР України встановлено, що водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.
Отже, факт керування особою транспортним засобом є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому для висновку про наявність складу правопорушення такий факт повинен бути встановлений та доведений доказами.
З наявного в матеріалах справи відеозапису щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно  ОСОБА_1  вбачається, що відеозапис розпочинається із повідомлення поліцейським Лоточинському А. А. про те, що відносно нього буде складено протокол по ст. 130 КУпАП, при цьому, поліцейським не було зазначено суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставин, які давали йому підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Також, на вказаному відеозаписі відсутня процедура виявлення ознак алкогольного сп`яніння. 
За змістом апеляційної скарги, захисник  ОСОБА_1 – адвокат Снігур С. В. категорично заперечував наявність у його підзахисного 12.02.2026 року ознак будь-якого сп`яніння та вказував, що у стані чи з ознаками алкогольного сп`яніння останній не перебував.
Зазначені обставини підтвердив апелянт в судовому засіданні апеляційного суду.
При цьому, наявний в матеріалах справи відеозапис не дозволяє зробити висновків про те, чи були у водія наявні ознаки, які вказані поліцейським у протоколі, акті огляду, або у постанові суду, оскільки згідно до відеозапису, наявність таких ознак поліцейський у водія не встановлював та не перевіряв. 
До того ж, вищевказаний відеозапис, в порушення вимог розділу ІІ Інструкції не є безперервним та складається з фрагментів. Наявність «часових прогалин» свідчить про вибіркове фіксування подій, що є неприпустимим, а тому, такий доказ вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає недопустимим, оскільки такий отриманий з порушенням вимог закону.
Разом з цим, апеляційним судом із вищевказаних відеозаписів було встановлено, що на них відсутня фіксація складання даних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, працівники поліції не здійснили належної та всебічної перевірки всіх об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння особи, обмежившись лише формальним складанням протоколу та інших документів, в які були внесені відомості, що не підтверджуються фактичними обставинами, що може свідчити про упередженість або недобросовісний підхід до виконання службових обов`язків. 
Не містяться в матеріалах справи і відомості щодо відсторонення  ОСОБА_1  від керування транспортним засобом, чи про тимчасове затримання транспортного засобу шляхом блокування.
Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Однак, уповноважений орган не надав суду доказів, які би спростовували вище вказані твердження апелянта.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що уповноваженою особою при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушено вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, постанова суду першої інстанції, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі – закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 – адвоката Снігура С. В., задовольнити.
Постанову судді Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий, суддя 
Чернівецького апеляційного суду     В. П. Давній