Справа № 496/7907/25
Провадження № 2/496/1670/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за виконавчим провадженням,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Садаклієв І.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 45 003,57 грн. за виконавчим провадженням №53289705 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є фізичною особою - підприємцем, займаючись купівлею та продажем автомобілів, реалізуючи їх на демонстраційному майданчику (автосалоні) «NNauto», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 17.08.2025 року до позивача звернувся відповідач ОСОБА_2 та запропонував придбати в нього належний йому автомобіль марки Renault Clio, 2012 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 24.03.2018 року. Сторони визначили вартість даного автомобіля у 129 000 гривень, які позивач передав відповідачу, а той у свою чергу, в присутності свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склав відповідно розписку. У розписці, крім іншого відповідач зазначив: «Цією розпискою я також підтверджую та гарантую що: 1. зазначений транспортний засіб не знаходиться в розшуку в органах внутрішніх справ України, не є речовим доказом в кримінальних провадженнях; 2. на даний транспортний засіб не накладено арешт державною фіскальною службою України, державною виконавчою службою України та щодо зазначеного транспортного засобу немає жодних обтяжень на відчуження відповідно до державного реєстру обтяжень рухомого майна; 3. транспортний засіб не знаходиться у заставі у третіх осіб, немає жодних кредитних зобов`язань щодо даного транспортного засобу і він не є предметом зобов`язання перед третіми особами; 4. відносно мене, як власника цього транспортного засобу, та транспортного засобу не міститься інформації у будь-яких державних та інших реєстрах, базах стосовно наявності неоплачених/не погашених зобов`язань, а саме відсутні накладені та не сплачені штрафні санкції стосовно порушення ПДР та/або умов використання транспортного засобу та/або інших штрафних санкцій, наявність яких перешкодить; 6. перереєстрації цього транспортного засобу; 5. відносно мене, як власника цього транспортного засобу, немає відомостей у Єдиному реєстрі боржників України. Я гарантую, що транспортний засіб проходить експертизу. та переоформляється». Крім того, сторони домовились, що зазначений автомобіль буде реалізований через довіреність від імені власника, тобто відповідача. У той же день, 17.08.2025 року, відповідач склав нотаріально посвідчену довіреність на розпорядження належним йому автомобілем марки Renault Clio, 2012 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 та працівників автосалону «NNauto». У подальшому автомобіль був виставлений позивачем на продаж у демонстраційному майданчику (автосалоні) «NNauto», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 10 та інтернет ресурсах. 03.09.2025 року, під час переоформлення зазначеного автомобіля на нового власника, у сервісному центрі МВС України, стало відомо, що в рамках виконавчого провадження ВП53289705, є обтяження (арешт) на майно ОСОБА_2 , тому автомобіль переоформити неможливо, доки не буде погашена заборгованість. 
Позивач відразу зателефонував відповідачу та повідомив йому про те, що не може переоформити автомобіль на нового власника, так як він перебуває під обтяженням. Відповідач відповів, що знає про це, але у зв`язку із терміновим відрядженням не встиг сплатити борг. Він попросив позивача, якщо можна, щоб той позичив та сплатив замість нього на рахунок виконавчої служби 44557,99 грн., для того щоб закрили виконавче провадження та зняли обтяження, а через тиждень відповідач повернеться з відрядження та поверне йому борг. Позивач погодився. Після чого відповідач відправив йому реквізити Біляївського ВДВС з номером виконавчого провадження, а позивач відразу сплатив зазначену суму та надіслав відповідачу фото квитанції. У той же день обтяження з автомобіля було знято, після чого автомобіль був переоформлений на нового власника. Однак, ні через тиждень, ні пізніше відповідач гроші позивачу не повернув. Декілька разів ОСОБА_1 телефонував ОСОБА_2 . Спочатку відповідач казав, що затримується у відрядженні та просив почекати ще декілька днів, а потім взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки позивача. Тому позивач був вимушений звернутися до адвоката за правовою допомогою для подальшого звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів. З огляду на наведене, можна дійти висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини, які за своєю природою характеризуються як позика. В квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки за №710320103 від 03.09.2025 року, зазначено платником/ініціатором ОСОБА_1 , код платника/ініціоатора: 3179020230, а отримувачем Біляївський ВДВС в Одеському районі (м. Одеса), код отримувача: 38723891. При цьому у графі призначення платежу зазначено: Виконавче провадження №53289705, ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 . У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся з вказаним позовом до суду.
Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - Садаклієв І.І. надав клопотання, в якому просив справу розглянути за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надав. 
Згідно з положеннями ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. 
Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
17.08.2025 року ОСОБА_2 була підписана розписка, якою останній підтвердив, що отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 129 000 грн. у якості оплати за транспортний засіб марки Renault Clio, 2012 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . 
Крім того, вказаною розпискою ОСОБА_2 підтвердив та гарантував, що зазначений транспортний засіб не знаходиться в розшуку в органах внутрішніх справ України, не є речовим доказом в кримінальних провадженнях. На даний транспортний засіб не накладено арешт державною фіскальною службою України, державною виконавчою службою України та щодо зазначеного транспортного засобу немає жодних обтяжень на відчуження відповідно до державного реєстру обтяжень рухомого майна. Транспортний засіб не знаходиться у заставі у третіх осіб, немає жодних кредитних зобов`язань щодо даного транспортного засобу і він не є предметом зобов`язання перед третіми особами. Відносно ОСОБА_2 , як власника цього транспортного засобу, та транспортного засобу не міститься інформації у будь-яких державних та інших реєстрах, базах стосовно наявності неоплачених/не погашених зобов`язань, а саме відсутні накладені та не сплачені штрафні санкції стосовно порушення ПДР та/або умов використання транспортного засобу та/або інших штрафних санкцій, наявність яких перешкодить перереєстрації цього транспортного засобу. Відносно ОСОБА_2 , як власника цього транспортного засобу, немає відомостей у Єдиному реєстрі боржників України. ОСОБА_2 гарантує, що транспортний засіб проходить експертизу та переоформляється.
17.08.2025 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Милимко Н.М. було посвідчено довіреність, відповідно до якої, ОСОБА_2 уповноважив, у тому числі ОСОБА_1 бути його представником в ТСЦ УМВС України, зокрема з питань продажу транспортного засобу Renault Clio, 2012 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 .
Власником транспортного засобу Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , є ОСОБА_2 .
03.09.2025 року ОСОБА_1 сплатив грошові кошти у сумі 44 557,99 грн. на рахунок Біляївського ВДВС в Одеському районі, призначення платежу: виконавче провадження №53289705, ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , що підтверджується квитанцією №710320103 та 445,58 грн. за розрахунково-касове обслуговування, що підтверджується квитанцією №710320104.
На підтвердження заявлених позовних вимог представник позивача надав скриншот переписки в соціальних мережах. 
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). 
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Представник позивача у позовній заяві зазначив, що між сторонами виникли правовідносини, які за своєю природою характеризуються як позика.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У постанові Верховного Суду від 13.05.2020 року у справі № 219/1704/17 вказано, що за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача. 
Так, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано жодного доказу. 
Представник позивача стверджує, що під час переоформлення транспортного засобу Renault Clio, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , виявилося, що в рамках виконавчого провадження ВП53289705 є обтяження (арешт) на майно ОСОБА_2 , тому автомобіль переоформити неможливо, натомість такі доводи жодним доказом не підкріплені.
Також в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме на автомобіль Renault Clio, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , було накладено арешт, який був чинним на момент відчуження транспортного засобу.
Позивачем не доведено наявність виконавчого провадження ВП53289705 та накладення в рамках виконавчого провадження арешту на майно ОСОБА_2 .
Крім того, суд зауважує, що представником позивача не доведено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні будь-які договірні правовідносини, за наявності яких були б підстави вважати, що ОСОБА_2 має зобов`язання перед ОСОБА_1 , зокрема в частині повернення сплачених грошових коштів у сумі 45003,57 грн. 
Та обставина, що ОСОБА_1 сплатив на рахунок Біляївського ВДВС в Одеському районі грошові кошти у розмірі 44557,09 грн., з призначенням платежу: виконавче провадження №53289705, ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , жодним чином не підтверджує наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача вказаних грошових коштів.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю. 
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 509, 610, 629, 1046 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 272, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за виконавчим провадженням - залишити без задоволення. 
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
 
Суддя           М.Л. Пасечник