Коростенський міськрайонний суд Житомирської області  

Справа № 279/1200/26
Провадження № 2/279/1398/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
30 квітня 2026 року          м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/1200/26 за позовною заявою ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 24 жовтня 2020 року, шлюб зареєстрований Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис № 337. 
Мотиви, за якими шлюб між сторонами має бути розірваний, полягають в тому, що їх сімейне життя з відповідачем не склалось. Причиною цьому стали різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. 
Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей : сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Примиритись з відповідачем, не бажає. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечитиме її інтересам, а тому надання строку на примирення є недоцільним.
Спір про поділ майна, що є їх спільною власністю, відсутній.
Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем. Визначити місце проживання дітей разом з відповідачем. Розгляд справи здійснювати за його відсутності. 
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.03.2026 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками за місцем реєстрації. 
06.03.2026 року відповідач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, підтримує, просить розгляд справи проводити без її участі.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.10.2020 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ) був укладений шлюб, який зареєстровано Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис №337 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Подружжя має малолітніх дітей : сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено відповідний актовий запис №195  та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2  та доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено відповідний актовий запис №194 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .
Спільне життя подружжя не склалося. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, подальше перебування у шлюбі та сумісне життя вважають неможливим, що є підставою для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають.
Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 
Згідно зі частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного Кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.
Згідно зі частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, врасуд вважає, що збереження сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити, а шлюб розірвати.
Вирішуючи клопотання позивача щодо залишення проживання дітей після розірвання шлюбу з відповідачем, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Положенням частини 4 статті 29 ЦК України передбачено, що Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно зі частиною 1 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, втім позивачем заявлено вимогу про залишення проживання малолітніх дітей разом із матір`ю після розірвання шлюбу, то у розрізі заявлених вимог в межах розгляду даної цивільної справи судом не вирішується питання про визначення місця проживання спільних дітей, судом вирішується лише питання про залишення проживання їх з тим із батьків після розірвання шлюбу, з ким наразі вони проживають, відтак суд дійшов висновку про залишення проживання малолітніх дітей разом із матір`ю.
Враховуючи принцип диспозитивності питання про розподіл судових витрат між сторонами не вирішувалось. 
Керуючись ст. 4, 5, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.29 ЦК України та ст. 104, 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.10.2020 року Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 337 - розірвати.
Залишити проживати малолітніх дітей : сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку -  ОСОБА_6 ,     ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю - ОСОБА_2 . 
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Чигирі, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Коростень, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя:            Оксана ІВАШКЕВИЧ