ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2026 Справа № 914/671/26 
місто Львів 
Господарський суд Львівської області у складі судді Юлії СУХОВИЧ, за участі секретаря судового засідання Ольги КРАВЕЦЬ, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія”, місто Вінниця
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Онікс”, село Зубра, Львівська область
про стягнення 218 323,85 грн.
За участю представників: 
від позивача: Клименко Андрій Петрович – представник (довіреність б/н від 23.03.26,); присутній в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку;
від відповідача: Решота Володимир Володимирович – адвокат (ордер серія ВС№ 1428951 від 30.03.26, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №1742 від 15.09.2010); присутній в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
ВСТАНОВИВ 
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Онікс” про стягнення 218 323,85 грн заборгованості, з яких 174 483,60 грн основний борг, 37 413,08 пеня, 3 635,43 грн 3% річних 2 791,74 грн інфляційних втрат.
Хід розгляду справи викладено у наявних в матеріалах ухвалах суду та відображено протоколах судових засідань.
Представник позивача в судове засідання 10.06.2026 для розгляду справи по суті в режимі відеоконференції з`явився, позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання 10.06.2026 для розгляду справи по сутів режимі відеоконференції з`явився, проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просив відмовити у його задоволенні. 
Відводи складу суду, секретарю не заявлялись.
Суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.
Правова позиція сторін. 
Позиція позивача. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.06.2025 між сторонами було укладено договір №1334 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів. На виконання умов договору позивач у повному обсязі та належним чином виконав свої зобов`язання з організації перевезення.
Відповідач оплатив надані послуги частково в сумі 697 936,00 грн. Борг становить 174 483, 60 грн.
Позивач стверджує, що якщо він виконає вимогу відповідача і виставить податкову накладну зі ставкою 20% на операцію, що за законом оподатковується за ставкою 0%, то таким чином позивач вчинить пряме порушення п.п. 195.1.3 Податкового кодексу України, сума ПДВ буде вважатися неправомірно нарахованою, під час податкової перевірки відповідачу буде відмовлено у податковому кредиті та буде донараховано податкові зобов`язання і застосовано штрафні санкції (до 50% суми ПДВ).
Крім того, позивач буде притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Представник позивача зазначив, що виконання вимоги відповідача є юридично неможливою і шкідливою для обох сторін. Твердження відповідача щодо неправомірності застосування ставки ПДВ 0% є юридично нікчемним та свідчить про намагання ухилитися від виконання зобов`язань щодо оплати.
Представник позивача повідомив суд, що кінцева ціна 482 грн/т залишилась незмінною-позивач не здійснював односторонньої зміни ціни, а правомірно застосував ставки ПДВ відповідно до Податкового кодексу України. 
Позивач стверджує, що прострочення кредитора відсутні, позивач виконав усі зустрічні зобов`язання до 11.07.2025.
У зв`язку з порушенням строків оплати позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 37 413,08 грн, 3 635,43 грн 3% річних та 2 791,74 грн інфляційних витрат.
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 174 483,60 грн основного боргу, 37 413,08 пені, 3 635,43 грн 3% річних 2 791,74 грн інфляційних втрат.
Позиція відповідача. 
Відповідач проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях зокрема, зазначає, що відповідач добросовісно сплатив аванс у розмірі 697 936,00 грн, максимальна сума фінансового залишку, на яку позивач мав би право претендувати за умови складання правильних документів, становить лише 77 881,40 грн. Стягнення суми основного боргу у розмірі 174 484,00 грн є безпідставним. Різниця у розмірі понад 96 600,00 грн є штучно згенерованим боргом, що утворився внаслідок незаконного завищення експедитором базової винагороди (націнки). Зареєструвавши податкові накладні із невірною (завищеною) базою оподаткування та помилково кінцевою сумою податку, позивач не виконав своє зустрічне зобов`язання належним чином. 
Відповідач зазначив, що складені позивачем акт № 527 та акт № 546 сформовані з безпідставно завищеною ціною, які не відображають реальних договірних домовленостей сторін.
Відповідач стверджує, що позивач в односторонньому порядку, без жодної згоди клієнта, збільшив вартість своїх послуг (базу без ПДВ) з погоджених 401,67 грн до понад 446,00 грн за тонну. Різниця становить майже 44,50 грн на кожній тонні, які експедитор незаконно переклав із графи податкових зобов`язань у свій чистий прибуток.
У зв`язку з вищенаведеним, просить суд відмовити у задоволенні позову. 
Обставини встановлені судом. 
18.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Онікс» (надалі по тексту рішення – відповідач, згідно з договором – клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія” (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором –експедитор) укладено договір №1334 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів (надалі – договір). 
Відповідно до пункту 1.1. договору, клієнт доручає, а експедитор зобов`язується за плату надати транспортно-експедиторські послуги клієнту, пов`язані із здійсненням перевезення зернових та олійних вантажів клієнта (далі - ТЕП), а також продуктів їх переробки залізничним транспортом в межах України та/або на експорт/імпорт.
Сторони пунктом 2.1 договору узгодили, що експедитор у відповідності з даним договором, який є дорученням клієнта, на підставі узгоджених заявок клієнта на перевезення (надалі –«Заявка Клієнта» або «Заявка на перевезення»), за винагороду (плату) організовує перевезення вантажів в залізничному рухомому складі й пов`язані з цим послуги шляхом укладання відповідних договорів з організаціями залізничного транспорту, підприємствами вповноваженими здійснювати перевезення або організацію перевезень вантажів,підприємствами-власниками (балансоутримувачами) залізничного рухомого складу, іншими юридичними особами.
Діяльність сторін регламентується існуючими правилами перевезення вантажів, СМГС (Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення) та чинним законодавством України (пункт 1.4. договору).
Згідно з пунктом 2.1.1. договору експедитор взяв на себе зобов`язання, на підставі узгодженої Заявки на перевезення організувати перевезення вантажів клієнта залізничним транспортом і надати інші транспортні послуги, як самостійно, так і шляхом підписання відповідних договорів з ПАТ «Українська залізниця» або іншими підприємствами від свого імені і за рахунок клієнта. Станції (пункти) відправлення, призначення, найменування і кількість продукції, що відвантажується, термін виконання визначаються на підставі Заявки клієнта, оформленої відповідно до Додатку №1 до цього договору.
Відповідно до пункту 2.1.12 договору .експедитор здійснює реєстрацію в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної у відповідності до вимог чинного податкового законодавства України.
Згідно з пунктом 2.2.1 договору клієнт не пізніше, ніж за 2 (два) робочих дні до початку відвантаження направити експедитору поелектронній пошті скановану копію письмової Заявки на перевезення вантажу (за формою Додатку №1 до договору). Підписана заявка на перевезення вантажів є невід`ємною частиною цього договору та єобов`язковою для виконання експедитором.
Сторони у пункті 3.1.договору узгодили, щозагальна договірна ціна за договором складається з договірних цін вказаних в підписанихсторонами Заявках на перевезення складених відповідно до Додатку №1 до договору.
Згідно з пунктом 3.2. договору розмір договірної ціни визначається видом та обсягом транспортно-експедиторських послуг(ТЕП), встановлюється у відповідній Заявці на перевезення і включає в себе суму винагороди експедитору і загальну суму витрат експедитора, що складається з суми оплати послуг третіх осіб, залучених експедитором до виконання договору, і суми зборів/обов`язкових платежів, що сплачуються експедитором при виконанні договору.
Відповідно до пункту 3.3.договору розрахунки між експедитором та клієнтомздійснюються в національній валюті шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора з ПДВ 20%.
Пунктом 3.4.договору сторони узгодили, що строки і порядок оплати узгоджуються сторонами в підписаній заявці на перевезення.
Відповідно до пункту 3.5 договору факт виконання робіт (надання послуг) за цим договором підтверджується актом виконаних робіт, підписаним уповноваженими представниками сторін.
Зобов`язання клієнта по оплаті вважаються виконаними з дати зарахування коштів на поточний рахунок експедитора (пункт 3.6.договору).
Сторони пунктом 4.1.договору передбачили, що у разі порушення виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного в Україні законодавства.
Відповідно до пункту 4.6.договору у разі порушення клієнтом строків розрахунків, передбачених цим договором, останній сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, від суми заборгованості, за кожен день такого прострочення.
Пунктом 4.10. договору сторони узгодили, що у разі, якщо з вини експедитора, контролюючими органами буде визначено суму податкових та/або грошових зобов`язань, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість чи здійснені інші донарахування клієнту за операціями з Експедитором, що буде підтверджено податковим-повідомленням рішенням щодо операцій із експедитором, що були здійснені згідно цього договору, та (або) відповідним судовим рішенням (постановою) суду, яке набрало законної сили, нараховані штрафні санкції за порушення законодавства, та/або пені, експедитор зобов`язаний відшкодувати клієнту усі збитки, витрати (додатково нараховані суми податкових зобов`язань, суми на які зменшено податковий кредит, суми штрафних санкцій і пені, витрати на правову допомогу тощо), що пов`язані з такими нарахуванням, протягом десяти робочих днів з моменту пред`явлення клієнтом відповідної вимоги шляхом перерахування коштів на поточний рахунок клієнта.
Відповідно до пункту 6.2. зміни в договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до договору. Зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу тільки в разі, якщо вони складені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками сторін.
На виконання вказаних умов договору №1334 від 18.06.2025 сторони узгодили конкретні умови перевезення шляхом складання заявки на перевезення №1 від 18.06.2025.
Заявка на перевезення №1 підписана 27.06.2025 обома сторонами з використанням кваліфікованих електронних підписів у системі електронного документообігу «Вчасно» .
У заявці №1 на перевезення №1 від 18.06.2026 до договору №1334 від 18.06.2025 сторони узгодили:
Дату (період) поставки: 18.06.2025-09.07.2025
Станція «Війтівці», маршрутна. код 330206
Пункт (місце) відвантаження: ТзОВ «Агротек-ХПП»
Вантажовідправник згідно залізничної накладної ТзОВ «Онікс»
Вид і найменування вантажу: соя, 2024 рік врожаю. 
Кількість вантажу: 1850 т (+/-10%)
Вартість послуг: 482 грн/т з ПДВ 20%
Маршрут: станція Війтівці —> станція Вадул-Сірет (експорт, Румунія)
Порядок оплати: 80% по факту завантаження вагонів, 20% після поставки вагонів у пункт призначення, реєстрації податкової накладної та обміну оригіналами документів.
18.06.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія” (позивач) надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Онікс” (відповідачу) додаткову угоду №1 до договору №1334 від 18.06.2025.
В даній додатковій угоді позивач зазначив наступне:
Станція відправлення: Війтівці Південно-Західно залізниці
Станція призначення: Вадул-сірет (експ.чфр) Львівської залізниці 
Назва вантажу: насіння сої
Партія вантажу (+/-5%) 1850,000 тонн/26 вагонів.
Комплексна ставка з організації перевезень вантажів клієнта встановлюється за однутонну вантажу та становить - 482,00 гривень, в тому числі ПДВ .
До комплексної ставки входить: додаткові станційні збори, провізна плата УЗ, проведення лабораторних досліджень на вміст ГМО, протоколи випробувань на показникибезпеки, ЗПП, проведення лабораторних досліджень, інспектування вагонів та випискакарантинних сертифікатів (Державна інспекція з карантину рослин), (без ПДВ) п. 197.1.18Податкового Кодексу України; послуги з митного оформлення, сертифікація ТПП, плата закористування вагоном.
Додатковою угодою №1 від 18.06.2025 передбачено, що остаточний розрахунок відбувається на підставі актів виконаних робіт та рахунків експедитора. Витрати, що не зазначені у комплексній ставці, клієнт сплачує додатково, на підставі отриманих рахунків експедитора.
Дана додаткова угода № 1 від 18.06.2025 до договору № 1334 від 18.06.2025 є його невід`ємною часткою та набуває чинності з дати її укладання.
Додаткова угода №1 від 18.06.2025 надіслана Товариством з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія” (позивачем) Товариству з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Онікс” (відповідачу) разом з первинними документами, а саме: актом №527 від 30.06.2025 01.07.2025, переглянута відповідачем 07.07.2025, статус підписання: підписана позивачем, не підписана відповідачем. 
Виконання позивачем зобов`язань по договору №1334 від 18.06.2025 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів підтверджується наступними залізничними накладними ЦІМ/СМГС:
№479923 від 27.06.2025, кількість вагонів 7, обсяг- 489,100 тон
№480863 від 28.06.2025,кількість вагонів 7, обсяг- 487,200тон
№481085 від 30.06.2025 кількість вагонів 7, обсяг- 485,150тон
№481317 від 03.07.2025 кількість вагонів 5, обсяг-348,550тон
Товариством з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія” (позивачем) здійснено перевезення 1810 тон вантажу. 
За результатами наданих послуг Товариство з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія” (позивач) надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Онікс” (відповідачу) через систему ЕДО «Вчасно»:
-акт №527 від 30.06.2025 на суму 704 418,98 грн (за перевезення 1461,450 т),направлено 01.07.2025 о 09:11, отримано відповідачем 01.07.2025 о 09:11, переглянуто відповідачем 07.07.2025 о 14:20;
-акт №546 від 04.07.2025 на суму 168 000,62 грн (за перевезення 348,550 т),направлено04.07.2025 о 09:28, отримано відповідачем 04.07.2025 о 09:28, переглянуто відповідачем: 07.07.2025 о 14:18.
Загальна вартість наданих позивачем послуг відповідачу становить 872 419,60 грн. Неоплаченою залишилась сума 174 483, 60 грн. 
Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань зі здійснення перевезення вантажу свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем своїх зобов`язань.
28.07.2025 відповідач надіслав позивачу вимогу за вих.№28-07, в якій вимагав змінити рахунки та застосувати ПДВ за ставкою 20% замість 0%, виправити та зареєструвати правильну податкову накладну зі ставкою ПДВ 20%.
Крім того, відповідач зазначив, що акт звірки від 25.07.2025 буде погоджений після усунення всіх розбіжностей.
Листом за вих.№2907-25 від 29.07.2025 позивач надав відповідь на вимогу у якій зазначив, що кінцева вартість наданих послуг у розмірі 482 грн/т є незмінною та відповідає домовленостям між сторонами. Також позивач зазначив, що при оформленні бухгалтерських документів Товариство з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія” керувалося нормами Податкового кодексу України та роз`яснень контролюючих органів.
01.08.2025 позивач надіслав відповідачу претензію вих.№ 0108-25-1 з вимогою погасити заборгованість в розмірі 174 483, 60 грн протягом 3 банківських днів.
15 .08.2025 позивач отримав відповідь відповідача на претензію за вих.№ 15-08 , в якій відповідач стверджує про внесення коригування до рахунків із зазначенням ставки ПДВ (20%), застосуванні ставки ПДВ 20%, реєстрації виправленої податкової накладної в ЄРПН та надання скоригованих документів для подальшої оплати.
Позивач стверджує, що станом на дату подання позову заборгованість становить: 174 483,60 грн.
Крім того, позивачем нараховано 37 413,08 пені, 3 635,43 грн 3% річних та 2 791,74 грн інфляційних витрат.
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 218 323,85 грн заборгованості, з яких 174 483,60 грн основний борг, 37 413,08 пені, 3 635,43 грн 3% річних та 2 791,74 грн інфляційних витрат.
Висновки суду. 
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. 
Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Суд зазначає, що згідно статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Також, приписами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір підписано через онлайн сервіс "Вчасно" за допомогою кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису та печатки, що підтверджено відповідним протоколом.
Правовідносини між сторонами спору виникли на підставі договору № 1334 від 18.06.2025, який за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.
Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно статті 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Згідно статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно статті 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.
На виконання вказаних умов договору №1334 від 18.06.2025 сторони узгодили конкретні умови перевезення шляхом укладення Заявки на перевезення №1 від 18.06.2025.
Заявка на перевезення №1 підписана 27.06.2025 обома сторонами з використанням кваліфікованих електронних підписів у системі електронного документообігу «Вчасно» .
У заявці №1 на перевезення №1 від 18.06.2026 до договору №1334 від 18.06.2025 сторони узгодили:
Дату (період) поставки: 18.06.2025-09.07.2025
Станція «Війтівці», маршрутна. код 330206
Пункт (місце) відвантаження: ТзОВ «Агротек-ХПП»
Вантажовідправник згідно залізничної накладної ТзОВ «Онікс»
Вид і найменування вантажу: соя, 2024 рік врожаю. 
Кількість вантажу: 1850 т (+/-10%)
Вартість послуг: 482 грн/т з ПДВ 20%
Маршрут: станція Війтівці —> станція Вадул-Сірет (експорт, Румунія)
Порядок оплати: 80% по факту завантаження вагонів, 20% після поставки вагонів у пункт призначення, реєстрації податкової накладної та обміну оригіналами документів.
Відповідно до статті 930 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Клієнт повинен видати експедиторові довіреність, якщо вона є необхідною для виконання його обов`язків.
Відповідно до статті 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедитору встановлюється договором транспортного експедирування.
Відповідно до статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.
Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності регулюються також спеціальними нормами права, а саме положеннями Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» (далі - закон).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;
транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування;
експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;
клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору;
перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником;
учасники транспортно-експедиторської діяльності - клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об`єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.
Стаття 4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» встановлює, що транспортно-експедиторська діяльність здійснюється суб`єктами господарювання різних форм власності, які для виконання доручень клієнтів чи відповідно до технологій роботи можуть мати: склади, різні види транспортних засобів, контейнери, виробничі приміщення тощо; експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України; транспортно-експедиторську діяльність можуть здійснювати як спеціалізовані підприємства (організації), так і інші суб`єкти господарювання.
За змістом статті 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори надають клієнтам послуги відповідно до вимог законодавства України та держав, територією яких транспортуються вантажі, згідно з переліком послуг, визначеним у правилах здійснення транспортно-експедиторської діяльності, а також інші послуги, визначені за домовленістю сторін у договорі транспортного експедирування; експедитори за дорученням клієнтів забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України.
Статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» урегульовані вимоги до договору транспортного експедирування. Зокрема, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу: договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі; істотними умовами договору транспортного експедирування є, з-поміж інших, розмір плати експедитору та порядок розрахунків. У разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
За цією ж статтею факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
Згідно статті 10 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор має право, зокрема, на відшкодування в погоджених з клієнтом обсягах додаткових витрат, що виникли в нього при виконанні договору транспортного експедирування, якщо такі витрати здійснювалися в інтересах клієнта.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність`експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку; за необхідності відступати від вказівок клієнта, зокрема в разі виникнення загрози пошкодження вантажу, безпеці людей і довкіллю, експедитор зобов`язаний попередньо отримати згоду клієнта на таке відступлення. У разі якщо немає можливості попередньо повідомити про це або якщо відповідь на такий запит не отримано експедитором у належний за наявними обставинами строк, експедитор має право діяти на свій розсуд, повідомивши клієнта про свої дії, як тільки таке повідомлення стане можливим; договором транспортного експедирування можуть бути передбачені й інші обов`язки експедитора.
Згідно статті 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» клієнт зобов`язаний, зокрема, у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.
Отже, умови укладеного між сторонами договору у контексті наведеного законодавства вказують, що позивач є експедитором, який зобов`язався вчинити дії з організації перевезення вантажу за замовленням відповідача, а останній зобов`язався сплатити вартість послуг у встановленому договором порядку та розмірі; замовлення оформлюється заявкою, яка складає істотні умови безпосереднього перевезення; для організації перевезення позивач має право залучати інших осіб; при виконанні договору позивач у відносинах з перевізниками, портами тощо виступає від імені відповідача.
За приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Виконання позивачем зобов`язань по договору №1334 від 18.06.2025 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів підтверджується наступними залізничними накладними ЦІМ/СМГС:
№479923 від 27.06.2025, кількість вагонів 7, обсяг- 489,100 тон
№480863 від 28.06.2025,кількість вагонів 7, обсяг- 487,200 тон
№481085 від 30.06.2025 кількість вагонів 7, обсяг- 485,150 тон
№481317 від 03.07.2025 кількість вагонів 5, обсяг- 348,550 тон
За результатами наданих послуг Товариство з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія” (позивач) надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Онікс” (відповідачу) через систему ЕДО «Вчасно»:
-акт №527 від 30.06.2025 на суму 704 418,98 грн (за перевезення 1461,450 т), направлено 01.07.2025 о 09:11, отримано відповідачем 01.07.2025 о 09:11
-акт №546 від 04.07.2025 на суму 168 000,62 грн (за перевезення 348,550 т),направлено04.07.2025 о 09:28, отримано відповідачем 04.07.2025 
Загальна вартість наданих позивачем послуг відповідачу становить 872 419,60 грн.
Відповідачем 07.07.2025 проведено часткову оплату на суму 697 936,00 грн.
Статтею 187.1. Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформленавідповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа,що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.п.а статті 195.1.3. Податкового кодексу України перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.
Згідно з п.п.а статті 195.1.3. Податкового кодексу України операції з постачання таких послуг міжнародні перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою.
Позивачем подано до контролюючого органу наступні податкові накладні:
- податкову накладну №63 від 30.06.2025 складену на Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Онікс” на загальну суму 704418,98 грн, яка зареєстрована Державною податковою службою України 10.07.2025о 14:26:09 , реєстраційний номер документа: 9201862370.
- податкову накладну №5 складену на Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Онікс” на загальну суму 168 000,62 грн, яка зареєстрована Державною податковою службою України 11.07.2025 о 15:59:58, реєстраційний номер документа : 9201862370.
Пунктом 4.10. договору сторони узгодили, що у разі, якщо з вини експедитора, контролюючими органами буде визначено суму податкових та/або грошових зобов`язань, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість чи здійснені інші донарахування клієнту за операціями з експедитором, що буде підтверджено податковим-повідомленням рішенням щодо операцій із експедитором, що були здійснені згідно цього договору, та (або) відповідним судовим рішенням (постановою) суду, яке набрало законної сили, нараховані штрафні санкції за порушення законодавства, та/або пені, експедитор зобов`язаний відшкодувати клієнту усі збитки, витрати (додатково нараховані суми податкових зобов`язань, суми на які зменшено податковий кредит, суми штрафних санкцій і пені, витрати на правову допомогу тощо), що пов`язані з такими нарахуванням, протягом десяти робочих днів з моменту пред`явлення клієнтом відповідної вимоги шляхом перерахування коштів на поточний рахунок клієнта.
Сторони пунктом 3.3. договору узгодили, що розрахунки між експедитором та клієнтом здійснюються в національній валюті шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора з ПДВ 20%.
Сторонами погоджена кінцева комерційна ціна 482,00 грн/т з ПДВ як цілісна умова договору.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20, на яку покликається сам відповідач, зазначено, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 зі справи № 916/2478/20, від якого Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду не вбачає підстав відступати.
Вимога відповідача скласти податкову накладну зі ставкою 20% до міжнародного перевезення, яке оподатковується за ставкою 0% є вимогою вчинити податкове правопорушення, передбачене статтею 109 Податкового кодексу України. Невиконання незаконної вимоги не може бути підставою для прострочення кредитора.
Відповідач взятих на себе зобов`язань зі сплати наданих послуг на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів у встановлений строк не провів, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 174 483,60 грн основного боргу.
З огляду на викладене, обставини, на які покликається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу у розмірі 174 483,60 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Предметом спору є стягнення заборгованості за надані позивачем послуги, які відповідач має оплатити. 
Водночас за наявності заперечень щодо ставки податку, яка була застосована позивачем, з огляду на положення пункту 4.10. договору, відповідач має право на звернення до позивача з позовом про стягнення збитків. 
Щодо нарахованих позивачем інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В силу статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 
2) зміна умов зобов`язання; 
3) сплата неустойки; 
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно часини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Пунктом 4.6. договору передбачено, що у разі порушення клієнтом строків розрахунків, передбачених договором, останній сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, від суми заборгованості, за кожен день такого прострочення.
Судом перевірено розрахунок трьох процентів річних, інфляційних втрат, пені та встановлено, що позивач 37 413,08 пені, 3 635,43 грн 3% річних та 2 791,74 грн інфляційних втрат нарахував правильно, отже вони підлягають стягненню. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Стандарт доказування “вірогідності доказів” на відміну від “достатності доказів”, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3 328,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №33905486 від 03.03.2026. 
Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 328,00 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача. 
Керуючись статтями 4, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, статтями 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ 
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Онікс” (81135, Львівська область, Львівський район, село Зубра, вулиця Б.Хмельницького, будинок 144; ідентифікаційний код юридичної особи 32461475) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша логістична компанія” (21036, Вінницька область, Вінницький район, місто Вінниця, вулиця Праведників світу, будинок 4а, офіс 212, 213; ідентифікаційний код юридичної особи 37678031) 174 483,60 грн основного боргу, 37 413,08 пені, 3 635,43 грн 3% річних 2 791,74 грн інфляційних витрат та 3 328,00 грн судового збору. 
3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили. 
Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені статтями 256,257 Господарського процесуального кодексу України
Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua. 
Повний текст рішення складено 15.06.2026.

Суддя Сухович Ю.О.