№ 207/5266/21 
№ 2/207/9/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді:     Подобєд О.К.
з участю секретаря судового засідання Іващенка В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Страхової групи «Оберіг» та Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП,
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
В процесі розгляду справи позивачем уточнені позовні за якими просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 84201,60 грн.; моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн., судові витрати в сумі 20000,00 грн., а з Моторного транспортного страхового бюро України матеріальні збитки за ремонт автомобіля в сумі 130000,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог вказала, що 17.09.2021 року об 11:00 год. в м. Кам`янське Дніпропетровської області на перехресті проспекту Аношкіна та вул.Республіканська відповідач керуючи транспортним засобом марки «Chana Benni» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала перевагу в русі автомобілю марки «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2021 року відповідача за вчинення вказаної ДТП було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850,00 гривень. 
Цивільна відповідальність відповідача застрахована, однак страхова компанія відмовляє виплачувати матеріальну шкоду позивачу, оскільки вже були здійснені виплати іншим водія ДТП. До цього часу автомобіль позивача невідремонтовано, матеріальні збитки не відшкодовано. Діяльність СГ «Оберіг» припинена, шкоду за полісом обов`язкової цивільної відповідальності має нести Моторне транспортне страхове бюро України. Відповідач ОСОБА_2 не доклала жодних зусиль для усунення недоліків щодо ремонту автомобіля, який дістався позивачу у спадок, позивач змушений по іншому організовувати життя, що спричиняє моральну шкоду.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов. Суму витрат, які понесла позивачка на відновлення пошкодженого автомобіля вважають завищеною. Моральну шкоду не визнає повністю та просить відмовити в її задоволенні.
Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» в судове засідання не з`явився. Позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов. 
Представник відповідача Моторне транспортне страхове бюро України в судове засідання не з`явився. Надано заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов. 
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. 
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлені наступні обставини.
17.09.2021 року об 11:00 год. в м. Кам`янське Дніпропетровської області на перехресті проспекту Аношкіна та вул.Республіканська відповідач керуючи транспортним засобом марки «Chana Benni» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала перевагу в русі автомобілю марки «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2021 року відповідача за вчинення вказаної ДТП було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850,00 гривень. Постанова набрала законної сили 22.10.2021 року. 
Цивільна відповідальність застрахована в СК «Оберіг», що підтверджується сертифікатом до договору, страхова сума складає 100000,00 гривень, а строк дії договору з 15.08.2021 року по 15.08.2022 рік.
Згідно висновку експерта №1057-24 за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного 08.08.2024 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт транспортного засобу «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_2 , на час проведення експертизи складає загальну суму в 210054,63 грн. Ринкова вартість автомобіля марки «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_2 станом на настання ДТП складає 41760,00 гривень. Вартість матеріального збитку автомобіля марки «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_2 станом на настання ДТП складає 41760,00 гривень. 
Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 
Статтею 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України, ш кода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 
Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
З`ясовано, що завдана шкода у вигляді збитків ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_2 станом на настання ДТП складає 210054,63 гривень, що підтверджується відповідним висновком експерта. З огляду на припинення діяльності СГ «Оберіг» суму відшкодування в межах Полісу необхідно стягнути з відповідача – Моторно-транспортне страхове Бюро України.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, позивачці окрім спричинення майнової шкоди, також спричинено моральну шкоду, підвищене психологічне навантаження та було порушено буденне життя позивачки. 
У відповідності до ст. 23 ЦК України, о соба має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 
Як випливає з вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Верховний суд України в п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає, що дійсно діями ОСОБА_2 позивачу була спричинена моральна шкода, але при вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд також враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище відповідача, а також співмірність матеріальної шкоди та заявленої потерпілим вимог з відшкодування моральної шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, та враховує матеріальне становище відповідача.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування слід врахувати тяжкість фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках. 
Отже, розмір відшкодування, що присуджується, не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, які мав потерпілий у зв`язку із порушенням його прав, а також відповідати поведінці завдавача шкоди.
Суд вважає, що позивачу була заподіяна моральна шкода, але враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення цивільного позивача з боку цивільного відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. 
У постанові ВП ВС від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц зроблено висновок про те, як визначити розмір моральної шкоди: суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої сторони, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. 
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини справи, діяння ОСОБА_2 , моральні страждання потерпілої ОСОБА_1 , істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково і стягнути на користь позивача суму моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача в розмірі 20000 гривень 00 копійок, саме така сума на думку суду з урахуванням всіх обставин справи, буде справедливою і достатньою для відшкодування моральної шкоди потерпілої. 
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного. 
Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч.1, ч.2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частин 4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати послуг адвоката та детальний опис виконаних робіт із зазначенням їх вартості. А отже відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги не підлягає задоволенню. 
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивачки підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 940,00 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166-1167, 1187-1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Страхової групи «Оберіг» та Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 суму матеріальної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 84201 гривень 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 моральну шкоду в сумі 20000 гривень.
Стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України (ЄДРОПУ 21647131) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 матеріальну шкоду в розмірі 100000 гривень 00 копійки. 
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Подобєд О.К.