Справа № 569/8818/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі головуючого судді Першко О.О. розглянувши у письмовому провадженні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), діючи через свого представника адвоката Рибачик О.А. звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить скасувати постанову № 639 від 19 грудня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити. 
В обґрунтування позову посилається на те, що 01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 отримав направлення № 177 ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії, а також направлення на додаткове обстеження № 178 в Рівненську обласну клінічну лікарню, яке й розпочав. Отримавши довідку ВЛК від 18 грудня 2025 року про проведення медичного огляду позивач 19 грудня 2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 де, як згодом виявилося, відносно нього було складено протокол № 639 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Також, 19 грудня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у м. Рівне винесено постанову № 639 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 17 000 грн 00 коп. 
Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодної повістки в період проходження ВЛК з 01 жовтня 2025 року по 18 грудня 2025 року він не отримував, а 19 грудня 2025 року особисто з`явився до ТЦК для передачі довідки ВЛК від 18 грудня 2025 року. Оспорювана постанова не містить посилань на номер поштового відправлення повістки № 5645215 від 28 листопада 2025 року та інформації про доставлення, або повернення відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. 
18 травня 2026 року від представника відповідача Метелко Т.С. надійшов відзив, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову. 
У відзиві, зокрема, вказала, що станом на 28 листопада 2025 року у відповідача були відсутні будь-які відомості щодо завершення проходження позивачем військово-лікарської комісії, результатів медичного огляду або прийнятого ВЛК рішення. При цьому саме по собі отримання позивачем направлення на проходження ВЛК від 01 жовтня 2025 року не свідчить про завершення проходження медичного огляду чи належне виконання ним обов`язку щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , із матеріалів справи вбачається, що позивач проходив ВЛК у період з 01 жовтня 2025 року по 18 грудня 2025 року, тобто станом на дату виклику — 28 листопада 2025 року — процедура медичного огляду ще тривала та не була завершена. У зв`язку з відсутністю у відповідача інформації про результати проходження ВЛК та з метою з`ясування фактичного етапу проходження медичного огляду, уточнення причин не завершення ВЛК, а також виконання вимог військового обліку, виникла обґрунтована необхідність у додатковому виклику позивача до ТЦК та СП. Позивач проходив ВЛК понад півтора місяця, що об`єктивно потребувало контролю з боку ТЦК та СП та з`ясування причин такого тривалого проходження медичного огляду. За таких обставин виклик позивача на 28 листопада 2025 року був обґрунтованим, законним та спрямованим на належне ведення військового обліку і отримання актуальної інформації щодо проходження ним ВЛК. З огляду на вищенаведене, вимоги позивача є необґрунтованими.
22 травня 2026 року представник позивача адвокат Рибачик О.А. подала відповідь на відзив в якій, зокрема, вказала, що відповідачем, як у протоколі та у оспорюваний постанові, так і у відзиві не зазначено доказів направлення, вручення, повернення поштової кореспонденції із повісткою №5645212 від 28 листопада 2025 року. Відтак у матеріалах справи відсутні докази вручення чи направлення на адресу позивача повістки про виклик до ТЦК та СП для з`ясування фактичного етапу проходження медичного огляду та уточнення причин не завершення ВЛК, а отже, відсутні підстави для висновку про належне оповіщення військовозобов`язаного про такий виклик.
Відповідач у відзиві не заперечує обставину не повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, а саме відсутність у наданій ОСОБА_1 копії протоколу № 639 від 19 грудня 2025 року дати розгляду справи про адміністративне правопорушення та відсутність підпису ОСОБА_1 у відповідній графі. 
Крім того, відповідач у відзиві не заперечує підробки підпису ОСОБА_1 у графі про отримання оскаржуваної постанови № 639 від 19 грудня 2025 року. Водночас, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 01 травня 2026 року по справі № 569/9713/26 (провадження 1-кс/569/3525/26) встановлено, що скарга на бездіяльність уповноважених осіб Рівненського районного управління поліції ГУНП у Рівненській області щодо невнесення відомостей до ЄДРДР відомостей про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України (службове підроблення) є обґрунтованою та зобов`язано уповноважених осіб управління поліції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 . До того ж, за наслідком перенесеного позивачем інфаркту мозку (ішемічний інсульт) діагноз: 169.3, що підтверджується Витягом із рішення експертної команди, у ОСОБА_1 наявне порушення рухливості руки (параліч або слабкість), що пояснює його «тремтячий» підпис у графі протоколу про отримання його примірника, на відміну від каліграфічного, який ним не ставився, у оскаржуваній постанові. 
Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 19 грудня 2025 року начальником Групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено в м. Здолбунів протокол №639 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про порушення абз. 2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним без поважних причин не з`явився до 05 грудня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно повістки №5645215 від 28 листопада 2025 року, яка була автоматично згенерована ЄДРПВП та надіслана засобами зв`язку Укрпошта, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
В протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться __ грудня 2025 року за адресою: м. Рівне, вул. Дніпровська, 4 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В той же день, 19 грудня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виніс постанову № 639 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2025 року, якою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп. 
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Крім того, в абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Отже, у громадян України, у тому числі у військовозобов`язаних, яким є позивач, існує обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.
Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року (далі - Порядок).
У п. 41 Порядку зазначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відтак, зазначеним Порядком врегульований порядок оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.
Як встановлено судом, 19 грудня 2025 року начальником Групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол відносно ОСОБА_1 про порушення абз. 2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» через неявку до 05 грудня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно повістки №5645215 від 28 листопада 2025 року. 
Також в протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення призначений на ___ грудня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно в протоколі не вказано дату та годину розгляду справи. 
В подальшому 19 грудня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виніс постанову № 639 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2025 року, якою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Разом з тим, доказів надсилання позивачу засобами поштового зв`язкуповістки №5645215 від 28 листопада 2025 року, доказів належного оповіщення про виклик до ТЦК в розумінні п. 41 Порядку, відповідачем подано не було, а позивач таке оповіщення заперечує.
Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 абз. 2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
За таких обставин, оскільки позивач не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05 грудня 2025 року, ним не було порушено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.
Також, позивач вказує, що розгляд справи було проведено у його відсутність та за відсутності доказів повідомлення його про розгляд справи. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Наведене свідчить, що відповідачем не дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушено право позивача на захист, під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про необґрунтованість постанови № 639 за справою про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2025 року через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27, ст.386) Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.
Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_6 судових витрат у сумі 532 грн 48 коп.
Керуючись ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Постанову № 639 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2025 року, винесену відносно ОСОБА_1 , скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складене 25 травня 2026 року. 

Суддя О.О. Першко