Справа № 161/12216/26 
Провадження № 3/161/3184/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк   25 червня 2026 року 

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Філюк Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ,-

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення 
В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 847855 від 31 травня 2026 року вбачається, що 31.05.2026 року, близько 22:25 год., за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме, хапав за руки, словесно ображав, що не завдало фізичного болю і не спричинило фізичних ушкоджень, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю.
Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Кобилинський А. О. вказував, що ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає. Просив провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання.
Заслухавши пояснення захисника Кобилинського А.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, суд може розглянути справу тільки в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, за вказаним у ньому матеріальним законом і тільки стосовно тієї особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Санкція частини 1 статті 173-2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 .
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, виражається у вчиненні певних діянь, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Протокол про адміністративне правопорушення від 31 травня 2026 року та додані до нього матеріали, не містять жодних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які б підпадали під диспозицію ст. 173-2 КУпАП відносно потерпілої ОСОБА_2 .
До протоколу про адміністративне правопорушення додані такі документи: 1) копія пояснень, заяви ОСОБА_3 , яка просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства від 31.05.2026 року; 2) рапорт поліцейського Бляшук Н.П. від 31.05.2026 року. у якому поліцейським повідомляється щодо обставин, які стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Так, останній вказує, що прибувши за викликом за адресою: АДРЕСА_1 . було встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство стосовно співмешканки ОСОБА_4 ..
Як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для складання вказаного протоколу та реєстрації правопорушення стали письмова заява та письмові пояснення особи на прізвище ОСОБА_3 .
Суд зазначає, що вказані документи містять розбіжності у прізвищі особи, яка зазначена потерпілою у протоколі про адміністративне правопорушення. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів (копії паспорта, свідоцтва про шлюб чи зміну прізвища тощо), які б підтверджували, що особа, яка звернулася із заявою до поліції, та особа, зазначена у протоколі як потерпіла — є однією і тією ж фізичною особою.
Пояснення особи та заява, написані від імені громадянки ОСОБА_3 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення правопорушення відносно громадянки ОСОБА_2 .
Таким чином, факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно особи, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 847855 від 31 травня 2026 року, не підтверджений жодним доказом.
Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ.
Згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 , оскільки фактичні обставини стосовно вчинення психологічного насильства та завдання психічної шкоди потерпілій, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів.
Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Наведене дає підстави для висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України - немає, а тому справа відносно нього підлягає закриттю.
Керуючись ст. 36, 40-1, 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області     Т. М . Філюк