УХВАЛА

20 травня 2026 року 
м. Київ

Справа № 911/3265/24 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Власова Ю. Л., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком»
на ухвалу Господарського суду Київської області від 22 грудня 2025 року (суддя Ярема В.А.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 квітня 2026 року (колегія суддів у складі: головуючи Алданова С.О., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.)
у справі №911/3265/24 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альтарес Фінанс»
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабус», 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком»,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська дорожньо-будівельна компанія»,
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
11 травня 2026 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Верховний Суд, Суд) через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (далі - ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком», скаржник), в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22 грудня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 квітня 2026 року, а також відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітікеш» про заміну позивача у справі №911/3265/24 - ТОВ «Фінансова компанія «Альтарес Фінанс» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітікеш».
Також скаржник просить Суд поновити ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» строк на подання цієї касаційної скарги та надати десятиденний строк для надання документів про сплату судового збору за подання касаційної скарги.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2026 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке. 
Стосовно судового збору.
Пунктом 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 8 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду встановлено ставку судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2026 року установлено в розмірі 3 328,00 грн.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки касаційна скарга подана через систему «Електронний суд», предметом оскарження є ухвала Господарського суду Київської області від 22 грудня 2025 року про заміну сторони у справі та постанова Північного апеляційного господарського суду від 07 квітня 2026 року у справі №911/3265/24, розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду касаційної інстанції становить 2 662,40 грн (3 328,00 грн * 0,8).
До касаційної скарги скаржник доказів на підтвердження сплати судового збору не додав.
З огляду на наведене, касаційна скарга ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» не відповідає вимогам пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України.
Щодо обґрунтування підстав касаційної скарги.
Статтею 290 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги. 
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Предметом касаційного оскарження у справі №911/3265/24 є ухвала Господарського суду Київської області від 22 грудня 2025 року про заміну позивача у справі та постанова Північного апеляційного господарського суду від 07 квітня 2026 року, якою ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 26 частини першої статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво).
З огляду на викладене оскаржується ухвала, передбачена у пункті 26 частини першої статті 255 ГПК України, яка належить до переліку судових рішень, які можуть бути оскарженні в касаційному порядку (пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України).
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Верховний Суд звертає увагу, що частина перша статті 287 ГПК України визначає предмет оскарження і за предметом оскарження розмежовує підстави оскарження судових рішень, зокрема, за предметом оскарження, який передбачений пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України підстави оскарження судових рішень визначені пунктами 1 - 4 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, що стосується предмету оскарження, який передбачений пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України, то підстави оскарження судових рішень визначених зазначеними пунктами корелюються відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.
Відтак, при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України, обґрунтування вимог скаржника мають обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.
Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустився суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.
Суд касаційної інстанції, з огляду на його повноваження, надані статтею 300 ГПК України, переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.
На обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» посилається на пункт 1 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України стосовно застосування статті 52 ГПК України, статей 512, 514, 517, 519 Цивільного кодексу України, статті 181 Господарського кодексу України.
Разом з тим, скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначену абзацом 2 частини другої статті 287 ГПК України (оскільки оскаржується судове рішення, передбачене пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України), а лише звертається до цитування загальних норм права та постанов Верховного Суду, до необхідності переоцінки доказів та до заперечення обставин, встановлених судами попередніх інстанцій під час розгляду справи, тощо.
Верховний Суд звертає увагу скаржника, що наведений перелік, зокрема, норм права в контексті доводів касаційної скарги не може автоматично ототожнюватись Судом, з власної ініціативи, як обґрунтування неправильного застосовування судом апеляційної інстанції саме цих норм права, без прямої вказівки на це скаржника.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею поставляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на викладене, касаційну скаргу ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» належить залишити без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом надання:
- уточнень до касаційної скарги із зазначенням підстави касаційного оскарження судового рішення, визначеної в абзаці 2 частини другої статті 287 ГПК України, з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження;
- оригіналу платіжного документа на підтвердження сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі (2 662,40 грн), за реквізитами, які зазначені на веб-сайті Верховного Суду у розділі «Платiжнi реквізити для перерахування судового збору в гривнях», із зазначенням обов`язкових реквізитів у призначенні платежу (зокрема, щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга).
Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк.
З огляду на залишення касаційної скарги без руху питання поновлення строку на подання касаційної скарги залишається без вирішення до усунення недоліків.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, - 
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22 грудня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 квітня 2026 року у справі №911/3265/24 залишити без руху.
2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через підсистему «Електронний суд» або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка,6.
3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Л. Власов