Справа № 202/11107/25
Провадження № 2/201/3071/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року    м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого – судді Куць О.О.,
за участю секретаря судового засідання – Піняєва В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

АТ «ПРАВЕКС БАНК» звернулись до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позовна заява мотивована тим, що 19 квітня 2010 року ОСОБА_1 згідно наказу № 2207-к було прийнято на роботу до ПАТ «ПРАВЕКС БАНК» на посаду бухгалтера-касира Самарського відділення. 
22 червня 2012 року Управління пенсійного фонду України у Самарському районі м.Дніпропетровська повідомило Банк про те, що за період з 01 січня 2011 року по 01 червня 2012 року встановлено ненадходження 87 обов`язкових платежів до пенсійного фонду з операцій відчуження легкових автомобілів та надходження не в повному обсязі 28 платежів, які були сплачені через Самарське відділення ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК».
Під час проведення внутрішньої перевірки Самарського відділення ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 22 було виявлено неправомірні дії, що мали ознаки незаконного привласнення коштів. 
По факту проведеної внутрішньої перевірки Банком до Самарського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було подано заяву.
30 липня 2012 року Самарським РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за повідомленням Банку було порушено кримінальну справу № 68129025 у відношенні ОСОБА_1 , за ознаками складу злочинів передбачених ст. 191 ч. 4 КК України. 
26 жовтня 2012 року Банк, в силу вимог ст. 1172 ЦК України, яка передбачає відшкодування підприємством шкоди заподіяної їх працівником, добровільно перерахував на рахунок Управління пенсійного фонду України у Самарському районі м. Дніпропетровська суму, яка не надійшла від сплати 3% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів у розмірі 614 602 гривні 55 коп. 
У зв`язку з проведеним добровільним перерахунком коштів у кримінальній справі № 68129025 банком заявлено цивільний позов на суму відшкодованих коштів, а саме 614 602,55 грн. 
18 листопада 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська за результатом розгляду матеріалів кримінального провадження № 12016040700000570 (справа 206/5468/18) виніс вирок, яким ОСОБА_1 визнав винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст. 191, ч. 5 ст.191, ч.2 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України. (вирок на адресу Банку не надійшов, було виявлено в електронному реєстрі судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua/Review/107831762 ). 
Відповідно до вказаного вироку встановлено, що ОСОБА_1 , в рамках реалізації свого єдиного злочинного умислу, направленого на повторне неодноразове триваюче привласнення грошових коштів, що перебувають у її віданні в особливо великих розмірах, умисно, з корисливого мотиву, в порушення вимог Інструкції про порядок прийому платежів готівкою і переказів без відкриття рахунку в національній валюті в ПАТ КБ «Правекс-Банк», затвердженої наказом Голови Правління Банку від 26.10.2006 №1159, Інструкції про організацію касової роботи в ПАТ КБ «Правекс Банк», затвердженої наказом Голови Правління Банку від 02.03.2009 №100, нормативних актів Національного банку України, посадової інструкції та положень Договору про повну матеріальну відповідальність, всупереч встановленому порядку, в період з 21 листопада 2010 року по 17 грудня 2011 року привласнила грошові кошти, сплачені громадянами в якості збору на державне пенсійне страхування на загальну суму 606 623 гривень 50 копійок, що більше ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, спричинивши тим самим державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області майнову шкоду на вказану суму. 
Також, вказаним вироком у задоволенні цивільного позову ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК" про стягнення з ОСОБА_1 614 602, 55 грн. відмовлено. Роз`яснено що Банк може пред`явити позов в порядку цивільного судочинства. 
В якості обґрунтування рішення щодо цивільного позову, судом вказано що у кримінальній справі не можуть розглядатися регресні позови органів страхування і соціального захисту населення, підприємств, установ чи організацій, які відшкодували потерпілому шкоду до розгляду справи в суді. Такі позови заінтересовані особи можуть пред`явити в порядку цивільного судочинства. 
Таким чином, вироком суду встановлено, що ОСОБА_1 були привласнені кошти, які були відшкодовані Банком. Як наслідок Банк набув право зворотної вимоги (регресу), що передбачено нормами діючого законодавства. 
Посилаючись на норми ст. ст. 1166, 1191 ЦК України, АТ «ПРАВЕКС БАНК» просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти у розмірі 614 602,55 грн. 
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 січня 2026 року позовну заяву АТ «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу передано за підсудністю до Соборного районного суду міста Дніпра.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву розподілено до розгляду судді Соборного районного суду міста Дніпра Куць О.О.
Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 23 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання.
Відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подано.
Ухвалою суду від 24 червня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті.
У судовому засіданні представник позивача — адвокат Мазур В.О. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 заперечувала щодо задоволення позову у повному обсязі, оскільки вона не винна у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Судом встановлено, що відповідно до наказу № 1138-к від 30.08.2006, ОСОБА_1 займала посаду касира Самарського відділення Роздрібного східного регіонального центру ПАТ КБ «Правекс-Банк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, буд. №22, 19.04.2010 ОСОБА_1 , наказом № 22-07-к, переведено на посаду бухгалтера-касира з правом використання електронно-цифрового підпису операціоніста у тому ж відділенні Банку.
Посадовою інструкцією бухгалтера-касира, затвердженою директором відділення «Дніпропетровська обласна дирекція» ПАТ КБ «Правекс-Банк», а також типовою посадовою інструкцією бухгалтера-касира, затвердженою рішенням голови правління ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 15.07.2011 № 169, ОСОБА_1 в своїй діяльності керувалася Інструкцією «Про касові операції в банках України», затвердженою постановою Правління НБУ № 337 від 14.08.2003, Інструкцією про організацію роботи по грошовому обігу банків України, доповненнями та змінами до вказаних інструкцій, листами НБУ, положеннями, інструкціями, листами Головного банку та зобов`язана була забезпечувати збереження цінностей в касі відділення, звіряти фактичну суму готівки з даними бухгалтерського звіту, здійснювати ведення журналів прибутково-видаткової каси в національній валюті, здійснювати прийом платежів від фізичних та юридичних осіб, самостійно приймати рішення в межах своїх повноважень, а також несла персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків згідно законодавства та матеріальну відповідальність при виявленні оформленими відповідними документами недостачу валютних, інших цінностей та інших недостач в роботі, що спричинили матеріальну шкоду Банку, несла повну матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок порушення покладених на неї трудових обов`язків і несла відповідальність за збереженість ввіреного їй майна.
Також, відповідно до укладеного із ПАТ КБ «Правекс-Банк» договору про повну матеріальну відповідальність від 05.08.2010, на ОСОБА_1 покладено обов`язки дбайливо відноситися до ввірених їй цінностей, приймати заходи по недопущенню спричинення шкоди, своєчасно повідомляти Банку про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереженості ввірених валютних та інших цінностей, суворо дотримуватись встановлених правил здійснення операцій з валютними та іншими цінностями, їх зберігання, не допускати розголошення відомостей про відомі їй операції з валютними та іншими цінностями, по їх зберіганню, відправці, перевезенню, охороні, сигналізації, а також пов`язаними з ними службовими дорученнями.
В обов`язки ОСОБА_1 як касира та бухгалтера-касира входило, в тому числі, виконання банківських касових операцій по прийняттю платежів від фізичних осіб на користь держави в якості трьохвідсоткового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі за кодом бюджетної класифікації доходів 24140300 для подальшого їх перерахування, згідно з вказаними платником реквізитами та призначенням платежу, на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, контроль за правильністю та своєчасністю надходження якого покладено на органи Пенсійного фонду України.
Під час виконання функцій бухгалтера-касира входилу у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, що перебувало у її віданні, а саме грошових коштів, отриманих від клієнтів Банку в якості сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при здійсненні державної реєстрації придбаних ними транспортних засобів. 
ОСОБА_1 , в рамках реалізації свого єдиного злочинного умислу, направленого на повторне неодноразове триваюче привласнення грошових коштів, що перебувають у її віданні в особливо великих розмірах, умисно, з корисливого мотиву, в порушення вимог Інструкції про порядок прийому платежів готівкою і переказів без відкриття рахунку в національній валюті в ПАТ КБ «Правекс-Банк», затвердженої наказом Голови Правління Банку від 26.10.2006 №1159, Інструкції про організацію касової роботи в ПАТ КБ «Правекс Банк», затвердженої наказом Голови Правління Банку від 02.03.2009 №100, нормативних актів Національного банку України, посадової інструкції та положень Договору про повну матеріальну відповідальність, всупереч встановленому порядку, в період з 21 листопада 2010 року по 17 грудня 2011 року привласнила грошові кошти, сплачені громадянами в якості збору на державне пенсійне страхування на загальну суму 606 623 гривень 50 копійок, що більше ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, спричинивши тим самим державі в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області майнову шкоду на вказану суму. 
ОСОБА_1 інкриміновано здійснення привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні; привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні, вчинене повторно; привласнення чужого майна, яке перебувало у її віданні, вчинені повторно, у особливо великих розмірах; складання працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення; використання завідомо підробленого документа.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.5 ст.191 , ч.2 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України. 
Вказані фактичні обставини встановлені вироком Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 листопада 2022 року, який набрав законної сили 20 грудня 2022 року (кримінальна справа № 206/5468/18, провадження №1- кп/202/22/2022).
Вказаним вироком суду ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст. 191, ч. 5 ст.191, ч.2 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначено їй покарання :
за ч.1 ст. 191 КК України у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю та які пов`язані з урахуванням, збереженням, управлінням та розпорядженнями матеріальними цінностями, строком на 3 (три) роки та звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності;
за ч.3 ст. 191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю та які пов`язані з урахуванням, збереженням, управлінням та розпорядженнями матеріальними цінностями, строком на 3 (три) роки та звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності;
за ч.2 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі та звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності;
за ч.4 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі та звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності;
за ч.5 ст.191 КК України у виді і 7 (семи) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю та які пов`язані з урахуванням, збереженням, управлінням та розпорядженнями матеріальними цінностями, строком на 3 (три) роки та з конфіскацією всього особисто їй належного майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, (в редакції від №838-VIII від 26.11.2015 року та позиції ВСУ у справі № 663/537/17) зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10.08.2012 року 25.02.2016 року ( 3 роки 6 місяців 15 днів), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ввизнано ОСОБА_1 такою, що відбула покарання у вигляді позбавлення волі повністю.
У задоволенні цивільного позову ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК" про стягнення з ОСОБА_1 614 602 грн.55 коп. відмовлено. Роз`яснено цивільному позивачу, що він можє пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між ними та наявність вини заподіювача шкоди.
Таким чином деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92 р., зокрема у її п. 2, роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Вищевказаним вироком від 18 листопада 2022 року встановлено, що ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", в силу вимог ст. 1172 ЦК України, яка передбачає відшкодування підприємством шкоди заподіяної їх працівником, добровільно перерахувало на рахунок Управління пенсійного фонду України у Самарському районі м. Дніпропетровська суму, яка не надійшла від сплати 3% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів у розмірі 614 602,55 грн. 
Зокрема, вказані обставини сторонами не заперечується, а відтак не підлягають доказуванню в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України.
Враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, факт добровільного перерахування позивачем суми, яка не надійшла від сплати 3% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 614 602,55 грн..
В силу норм ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Банку слід стягнути судовий збір у сумі 7375,23 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 141, 209, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,  
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» грошові кошти у сумі 614 602,55 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» судовий збір у сумі 7375,23 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.  
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: акціонерне товариство «ПРАВЕКС БАНК», ЄДРПОУ 14360920, місцехнаходження: м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/2.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Куць