Справа № 453/1863/25
№ провадження 2/453/148/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року

Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого – судді Курницької В.Я.;
за участі секретаря судового засідання Трембач М.М.,
без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Сколе в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:
До Сколівського районного суду Львівської області 03 листопада 2025 року в порядку цивільного судочинства, через систему «Електронний суд» звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») в особі належно уповноваженого представника АО адвоката «Апологет » Усенка Михайла Ігоровича на підставі ордера на надання правничої допомоги від 02 липня 2025 року серія ВС № 1381377 з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) заборгованість за Кредитним договором № 103722794 від 20 листопада 2022 року в сумі 20 950, 00 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (код в ЄДРПОУ: 35234236, 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614). Додатково просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судові витрати.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 103722794, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит у розмірі 5 000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору.
ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 29 березня 2023 року уклали Договір відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т. Відповідно до умов вищевказаного Договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103722794 від 20 листопада 2022 року.
Сума заборгованості ОСОБА_1 становить 20 950 грн, яка складається з 5 000, 00 грн. заборгованості за сумою кредиту, 15 000, 00 грн. - заборгованість за відсотками, заборгованість за комісією за видачу кредиту 950, 00 грн.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, відповідно до кредитного договору та судові витрати у вигляду судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 грн.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2025 року, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з визначенням дати судового засідання – 21 січня 2026 року.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 21 січня 2026 року відкладено розгляд справи на 07 квітня 2026 року.
Представник позивача Усенко М.І. разом із позовною заявою просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позов до суду не надавав.
Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).
Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст рішення складено 13 квітня 2026 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 7 квітня 2026 року, датою ухвалення рішення є саме 13 квітня 2026 року.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22 листопада 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний № 103722794. За умовами якого товариство надало відповідачу кредит у сумі 5 000, 00 грн, строком на 105 днів (15 днів пільговий період та 90 днів поточний період), дата остаточного погашення заборгованості 05 березня 2023 року, зі сплатою 2, 0 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом в пільговий період та 3 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом в поточний період. Даний договір підписаний електронними підписами з одноразовим ідентифікатором (п. 6 кредитного договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 20 950 грн.
Згідно п. 1.5.1 Договору встановлена комісія за надання кредиту 950 грн, яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту.
Відповідачу первісним кредитором перераховано кошти в сумі 5 000 грн за договором № 103722794, що підтверджується копією платіжного доручення № 54568682 від 20 листопада 2022 року.
Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" 29 березня 2023 року укладено договір відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан», як первісний кредитор, відступило ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" за плату право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», а ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан». Відповідно до додаткової угоди №1 від 26 серпня 2025 року до договору відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т від 29 березня 2023 року, сторони внесли зміни до договору - форму реєстру боржників.
Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103722794 від 20 листопада 2022 року у загальному розмірі 29 950 грн, що складається: 5 000 грн заборгованість по тілу кредиту, 15 000 грн заборгованість по відсоткам, 950 грн залишок за комісією, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т від 29 березня 2023 року.
Позивачем надано виписку з особового рахунка за кредитним договором № 1103722794 від 20 листопада 2022 року, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» станом на 19 вересня 2025 року складає 20 950 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за сумою кредиту; 15 000 грн заборгованість по відсоткам, 950 грн заборгованість за комісіями.
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що визначено ч.1 ст.512 ЦК України
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Згідно з ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Таким чином, судом встановлено укладення між ТОВ «Мілоан» та відповідачем договору про споживчий кредит № 103722794 у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.
Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. Однак станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість, розмір якої відповідачем не спростовано, доказів сплати коштів за договором суду не надано.
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 103722794 первісним кредитором ТОВ «Мілоан» відповідачу нараховувались відсотки за користування кредитними коштами за період з 20 листопада 2022 року по 12 травня 2022 року, а саме за перші 15 днів згідно п.1.5.2 Договору в розмірі 100 грн. за кожен день, а в подальшому згідно п.1.6, 2.3.1.2 Договору в сумі 150 грн за кожен день в межах строку дії договору, які відповідачем не погашались.
Враховуючи відсутність доказів погашення відповідачем заборгованості за договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення боргу за комісією в сумі 950 грн суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, до якого перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі 20 950 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000 гривень, заборгованість за відсотками 15 000 грн., заборгованість за комісією за надання кредиту - 950 грн. 
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову-на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу Стороною позивача до матеріалів справи додано договір про надання правничої допомоги № 0107, укладений між АО «Апологет» та ТОВ «ФК» «Кредит-Капітал», Акт № Д/4398 наданих послуг, детальний опис наданих послуг до Акту № Д/4398 за договором про надання правової (правничої допомоги) № 0107 від 01 липня 2025 року, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатським бюро робіт.
Суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною.
Враховуючи складність справи, яка є типовою для позивача та не є складною, надані послуги у такій типовій для позивача справі, значення справи для сторін, враховуючи поведінку сторін у справі - позивача, який надає фінансові послуги та відповідача, який є споживачем послуг з кредитування, тривалість розгляду справи, масовість таких позовних заяв, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, не відповідає принципам справедливості та верховенства права. 
Вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем в розмірі 4 000,00 грн., що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості. Саме такий розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у даному випадку є співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт.
При цьому, суд виходить з того, що дійсно розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися в ці правовідносини, але, оскільки судом вирішується питання про відшкодування позивачу його витрат на правову допомогу за рахунок відповідача, тому саме суд вирішує питання про наявність підстав для такого відшкодування, та саме суд визначає суму, яка підлягає стягненню з позивача і такі дії суду не є втручанням у договір відповідача з адвокатом про надання правничої допомоги.
Сторони не заявляли про понесення ними будь-яких інших судових витрат.
Відтак, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір 2 422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 1049-1054 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість за кредитним договором № 103722794 від 20 листопада 2022 року в загальному розмірі 20 950 (двадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (код в ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувача – АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, місце реєстрації – 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (код в ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувача – АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, місце реєстрації – 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»; місцезнаходження: 79029, місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 35234236;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса:  АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Головуючий суддя    В.Я.Курницька