СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року м. Суми Справа № 480/5821/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору. Процесуальні дії суду. Заяви та клопотання сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна; зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна; визнати протиправними дії відповідача стосовно не випалти в повному обсязі позивачу додаткової щомісячної винагороди у розмірі 30000 грн, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 в період з 24.02.2022 до 07.07.2022; зобов`язати відповідача виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду у розмірі 30000 грн, відповідно до постанови КМУ № 168 за період з 24.02.2022 до 07.07.2022.
28.07.2025 судом було відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Ухвалою суду було закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна та зобов`язання виплатити таку компенсацію.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки відповідно до листа Міністерства юстиції України від 25.05.2022 позивач не має права на виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 в розрахунку 30000 грн в місяць. 
Встановлені судом фактичні обставини.
У період з 03.01.2017 до 23.11.2023 позивач проходила ДКВС у відповідача, що підтверджується записами у трудовій книжці від 28.07.2014 серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
У період проходження служби з 24.02.2022 до 28.02.2022 відповідачем було нараховано позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 у розмірі 1071,43 грн, у період з 01.03.2022 до 31.03.2022 у розмірі 7096,77 грн, у період з 01.04.2022 до 25.04.2022 у розмірі 5666,67 грн (а.с. 22), з 26.04.2022 по 30.04.2022 у розмірі 1333,33 грн та у період з 01.05.2022 до 31.05.2022 у розмірі 7096,77 грн (а.с. 23).
23.11.2023 позивача було звільнено зі служби у відповідача, що підтверджується наказом відповідача від 20.11.2023 № 178/ОС-23 (а.с. 13).
Висновки суду та їх мотиви.
У зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території України введений воєнний стан.
Пунктом 1 Постанови № 168, яка застосовується з 24.02.2022, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
22.03.2022 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 350, якою внесено зміни до п.1 Постанови № 168, доповнивши абзац перший після слів “та поліцейським” словами “, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “єПідтримка”. Постанова № 350 застосовується з 24.02.2024.
У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754, яка застосовується з 01.06.2022, внесені зміни до Постанови № 168, відповідно до яких в абзаці 1 п.1 слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінено словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні); після слова щомісячно доповнити словами (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць).
Отже, особи рядового і начальницького складу ДКВС у період з 24.02.2022 до 31.05.2022 мають право на отримання спірної винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно, якщо вони несли службу в органах і установах ДКВС, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надавалася допомога в рамках Програми єПідтримка. Після 01.06.2022 право на отримання винагороди пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць мають такі особи, якщо вони несли службу в органах і установах ДКВС в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). 
Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2023 у справі №260/3564/22 погодилася з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про те, що зміст внесених Постановою №793 змін до Постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди "до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць" замість " 30 000 гривень щомісячно" не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом "пропорційність" із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
Лист Міністерства юстиції України від 25.05.2022, в частині визначення розміру додаткової винагороди пропорційно фактичному часу несенню служби, не містить норм права та не може бути покладений в основу вирішення правовідносин між позивачем та відповідачем. Надані у листі роз`яснення мають рекомендаційний характер, а застосуванню до спірних правовідносин підлягає Постанова № 168, у відповідній редакції, що діяла на час їх виникнення.
06.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 204-р, яким затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка" згідно з додатком, у якому значиться Сумська область, до якої належить м. Суми, де розташовується відповідач.
Як встановлено судом, позивач у період з 24.02.2022 до 31.05.2022 проходив службу в установі ДКВС, яка була розташована в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надавалася допомога в рамках Програми єПідтримка. 01.06.2022 відповідач не проходив службу в межах територіальної громади, яка була розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувала в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Тому саме у період з 24.02.2022 до 31.05.2022, а не 07.07.2022, відповідач був зобов`язаний виплачувати винагороду у розмірі 30000 грн щомісячно. 
В матеріалах справи відсутні докази нарахування та виплати позивачу за такий період винагороди у встановленому розмірі. Натомість наявні докази часткової виплати такої винагороди. Відповідач не довів перед судом факту правомірності нарахування та виплати позивачу винагороди за період з 24.02.2022 до 31.05.2022.
Тому бездіяльність відповідача щодо нарахування позивачу винагороди за період з 24.02.2022 до 31.05.2022 у розмірі 30000 грн щомісячно не відповідає критеріям правомірності, які передбачені нормою ч.2 ст.2 КАС України. 
Отже, суд частково задовольняє позовні вимоги. Суд визнає протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язує його нарахувати та виплатити винагороду за період з 24.02.2022 до 31.05.2022 у розмірі 30000 грн щомісячно, з урахуванням виплачених сум, оскільки у такий період позивачу частково проводилась виплата винагороди.
Судові витрати.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем інших судових витрат, то їх розподіл судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Сумський слідчий ізолятор", яка полягає у відсутності нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 до 31.05.2022 у розмірі 30000 грн щомісячно.
3. Зобов`язати Державну установу "Сумський слідчий ізолятор" (проїзд Гайовий, 19, м. Суми, 40002, код ЄДРПОУ 08565090) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 до 31.05.2022 у розмірі 30000 грн щомісячно, з урахуванням виплачених сум.
4. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук