ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/8052/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 р. (суддя Мінаєва К.В.) в адміністративній справі №280/8052/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №792957-24/08-06, прийняте 26 червня 2025 р. Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, яким йому визначена сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 8200,32 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказувалось, що земельна ділянка з кадастровим номером 2321580500:02:001:0038, площею 5,7301 га, яка належить позивачу на праві власності, знаходиться в користуванні на правах оренди у ТОВ «Агрофірма імені Калініна». Цим орендарем було нараховане та сплачено мінімальне податкове зобов`язання на суму 8200,32 грн. Позивач вважає, що контролюючий орган протиправно визначив йому податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за зазначену земельну ділянку на суду 8200,32 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено.
У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про помилковість висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для нарахування позивачу податкового зобов`язання за 2023 рік. Оскільки договір оренди земельної ділянки не був зареєстрований, обов`язок визначення загального мінімального податкового зобов`язання виникає у власника земельної ділянки, тобто у позивача.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, вказуючи, що моментом укладення договору земельної ділянки на час укладення та реєстрації договору оренди землі є саме його державна реєстрація – 28.08.2015. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлена наступні обставини у справі:
На підставі розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації від 15.02.2004 №103 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,7301 га. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наведена інформація викладена в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії №354347 від 19.06.2006.
10.08.2015 між ОСОБА_2 (як орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Калініна» (як орендарем) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Антонівської сільської ради Вільнянського району, загальною площею – 5.7301 га, у тому числі ріллі 5.7301 га, кадастровий №2321580500:02:001:0038. Відповідно до пункту 8 договору оренди його укладено на 20 років.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №15/2016), виданого Оріхівською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 , як син ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємцем права на земельну ділянку, площею 5,7301 га, розташовану на території Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії №354347, виданого Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області 19 червня 2006 року; кадастровий номер земельної ділянки 2321580500:02:001:0038.
Згідно з довідкою ГУ ДПС у Запорізькій області від 03.07.2023 №26649/6/08-01-04-16 на підставі п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України ТОВ «Агрофірма імені Калініна» є платником єдиного податку четвертої групи у 2023 році.
Відповідно до змісту довідки ГУ ДПС у Запорізькій області від 11.07.2024 №30529/6/08-01-04-16 на підставі наданої податкової звітності для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, передбаченої пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 Податкового кодексу України, підтверджено статус платника податку четвертої групи ТОВ «Агрофірма імені Калініна» на 2024 рік. Довідка з аналогічним змістом складена щодо 2025 року (№2029/АП/08-01-04-07-07 від 29.05.2025).
12.05.2025 між ОСОБА_1 (як орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Калініна» (як орендарем) укладено Додатковий договір №2 до договору оренди землі від 10.08.2015, відповідно до якого подовжено дію Договору оренди від 10.08.2015 на той самий строк і на тих самих умовах, у зв`язку з чим, зокрема, пункт 8 Договору викладено в наступній редакції: «Договір укладений 10 серпня 2015 року на 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державна реєстрація іншого речового права 10956169 від 22.08.2015) автоматично продовжено та діє до 22.08.2035.».
12.05.2025 ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма імені Калініна» підписали акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за Додатковим договором №2 від 12.05.2025 до договору оренди від 10.08.2025.
Рішенням №79505545 від 19.06.2025 державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив в проведенні реєстраційних дій з огляду на наявність інформації про державну реєстрацію обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером 2321580500:02:001:0038, боржник ОСОБА_1 .
Головним управлінням ДПС у Запорізький області сформовано податкове повідомлення-рішення від 26.06.2025 №792957-24/08-06, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (щодо земельної ділянки за кадастровим номером 2321580500:02:001:0038, площа 5,7301 га) за податковий період 2023 рік у розмірі 8200,32 грн.

08.07.2025 позивач звернувся до Головного управління ДПС у Запорізький області із заявою про скасування зазначеного вище податкового повідомлення-рішення.
Листом Головного управління ДПС у Запорізький області від 29.07.2025 №33384/6/08-01-24-02-06 зазначено, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за гр. ОСОБА_1 наявні земельні ділянки, зокрема: кадастровий номер 2321580500:02:001:0038, площею 5,7301 га, з місцем розташування: Запорізька область, Вільнянський район, Антонівська сільська рада, зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 67, виданий 12.04.2016.Відомості в Реєстрі речових прав щодо набуття в спадок гр. ОСОБА_1 інших речових прав, зокрема договору оренди, відсутні. Головне управління ДПС у Запорізький області вважає податкове повідомлення-рішення форми «МПЗФ» за 2023 рік від 26.06.2025 №792957-24/08-06 на суму 8200,32 грн, винесене з дотриманням вимог статті 58 ПКУ та не суперечить наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015, є таким, що відповідає вимогам діючого законодавства та підлягає сплаті в повному обсязі.
З довідки №444651792 від 23.09.2025 (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) слідує, що стосовно земельної ділянки за кадастровим номером 2321580500:02:001:0038 наявний запис про обтяження (податкова застава) від 08.05.2025, обтяження припинено відповідно до рішення Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 03.07.2025 №79735518.
Вважаючи протиправними зазначені податкові повідомлення-рішення, позивач звернулася до суду із адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування.
Задовольняючи позову, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, які регулюються Податковим кодексом України (ПК України).
Згідно зі статтею 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.
Об`єктами оподаткування відповідно до статті 270 ПК України є земельні ділянки, земельні частки (паї), які перебувають у власності, та земельні ділянки, державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування.
Базою оподаткування платою за землю відповідно до статті 271 ПК України є: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахування коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІ Податкового кодексу України, площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.
Відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Згідно з пунктом 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Законом України від 30.11.2021 №1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» для платників податків фізичних осіб, у яких у власності та/або у користуванні (оренді, суборенді, емфітевзисі, постійному користуванні) є земельні ділянки, віднесені до сільськогосподарських угідь, введено поняття мінімального податкового зобов`язання (МПЗ).
Відповідно до підпункту 38-1.3 статті 38-1 ПК України у разі передачі земельних ділянок в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування мінімальне податкове зобов`язання визначається для орендарів, користувачів на інших умовах таких земельних ділянок у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 38-1.4. статті 38-1 ПК України у разі переходу права власності або права користування, у тому числі оренди, емфітевзису, суборенди, на земельну ділянку, віднесену до сільськогосподарських угідь, від одного власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) до іншого власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) протягом календарного року та за умови державної реєстрації такого права відповідно до законодавства, мінімальне податкове зобов`язання щодо такої земельної ділянки визначається для попереднього власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) за період з 1 січня такого календарного року до початку місяця, в якому припинилося право власності на таку земельну ділянку, або в якому така земельна ділянка передана в користування (оренду, суборенду, емфітевзис), а для нового власника, орендаря або користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) - починаючи з місяця, в якому він набув право власності або право користування, у тому числі оренди, емфітевзису, суборенди на таку земельну ділянку, та враховується у складі загального мінімального податкового зобов`язання кожного з таких власників або користувачів.
У разі відсутності державної реєстрації переходу права власності або права користування, у тому числі оренди, емфітевзису, суборенди, на земельну ділянку, віднесену до сільськогосподарських угідь, від одного власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) до іншого власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) протягом календарного року мінімальне податкове зобов`язання щодо такої земельної ділянки визначається для попереднього власника, орендаря, користувача на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) на загальних підставах за податковий (звітний) рік.
Як встановлено судом першої інстанції, державна реєстрація права оренди вказаної земельної ділянки зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Калініна» на підставі договору оренду землі від 10.08.2015.
Відповідно до частини першої статті 148-1 Земельного кодексу України (далі ЗК України), до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Позивач набув право власності в порядку спадкування на земельну ділянку кадастровий номер 2321580500:02:001:0038, площею 5,7301 га, розташовану на території Антонівської сільської ради Вільнянського району, яка з 10.08.2015 перебувала у платному строковому користуванні (оренді) у ТОВ «Агрофірма імені Калініна» (орендар) на підставі договору оренду землі строком на 20 років.
Згідно з пунктом 40 договору оренди землі від 10.08.2015 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Отже, після набуття права власності позивачем в порядку спадкування до нього перейшли перейшли права та обов`язки сторони орендодавця за договором оренди землі, укладеним з ТОВ «Агрофірма імені Калініна».
Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що станом на 2023 рік платником мінімального податкового зобов`язання за земельну ділянку з кадастровим номером 2321580500:02:001:0038, площею 5,7301 га, розташованої на території Антонівської сільської ради Вільнянського району є орендар - ТОВ «Агрофірма імені Калініна».
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 р. в адміністративній справі №280/8052/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш