Справа № 522/11055/26
Провадження № 1-кп/522/2908/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в ЄРДР за №12026163510000356 від 08.05.2026 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сафонове Смоленської області РФ, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
08.05.2026 приблизно о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля приміщення кав`ярні поряд зі спортивним майданчиком за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок та демонструючи особливу зухвалість, використовуючи предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме – самозарядний пістолет ФОРТ-12РМ калібру 9 мм Р.А. № НОМЕР_1 вітчизняного виробництва, призначений до стрільби патронами несмертельної дії відповідного калібру, спорядженими гумовими, або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, здійснив не менше трьох пострілів у повітря у громадському місці, чим створив реальну небезпеку для оточуючих, порушив спокій громадян та нормальну діяльність закладу громадського харчування. 
Після здійснення пострілів ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, зайшов до приміщення закладу кав`ярні з пістолетом у руках, демонстративно розмахував ним у присутності відвідувачів та працівників закладу, поводився агресивно, висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу присутніх громадян, чим викликав у останніх почуття страху та небезпеки за власне життя і здоров`я
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 нормальна робота закладу громадського харчування була фактично паралізована, персонал та відвідувачі кав`ярні, злякавшись його агресивної поведінки та демонстрації зброї, залишили приміщення.
У подальшому працівниками поліції на місці події було виявлено та вилучено пістолет травматичної дії «Форт-12РМ» серії НОМЕР_1 , магазин із 6 набоями під гумову кулю, дві стріляні гільзи та один набій під гумову кулю, який згідно висновку експерта № КСЕ-19/116-26/12186-БЛ від 14.05.2026 року наданий на дослідження пістолет є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю самозахисту, виготовленою промисловим способом, без внесення конструктивних змін – самозарядним пістолетом ФОРТ-12РМ калібру 9 мм Р.А. № НОМЕР_1 вітчизняного виробництва (підприємство-виробник – КНВО «ФОРТ», м. Вінниця, Україна), призначеним до стрільби патронами несмертельної дії відповідного калібру, спорядженими гумовими, або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами. Наданий пістолет – без внесених конструктивних змін. Ознак знищення чи змін первинно нанесених маркувальних позначень на деталях пістолета не виявлено. Надані на дослідження дві гільзи є складовими частинами пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А. вітчизняного виробництва, що споряджаються еластичними полімерними кулями сферичної форми. Дані гільзи виготовлені промисловим способом, без внесених конструктивних змін та є стріляними. Пістолетні патрони калібру 9 мм Р.А., дві гільзи яких надані, призначені до проведення пострілів з пістолетів калібру 9 мм Р.А.: Гарант С27, ПМР, ПСМ-Р, ВІЙ, Перемога, ЕРМА-55Р, ФОРТ-9Р, ФОРТ-17Р та інших пристроїв відповідного калібру. Надані на дослідження сім патронів є пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А. вітчизняного виробництва, спорядженими полімерними еластичними кулями сферичної форми та призначеними до стрільби з пістолетів калібру 9 мм Р.А.: Гарант С27, ПМР, ПСМ-Р, ВІЙ, Перемога, Ерма-55Р, ФОРТ-12Р, ФОРТ-17Р, деяких модифікацій травматичних револьверів відповідного калібру тощо. Дані патрони виготовлені промисловим способом, без внесених конструктивних змін, до проведення пострілів придатні та до категорії боєприпасів не належать. Надані дві гільзи стріляні з наданого пістолета ФОРТ-12РМ калібру 9 мм Р.А. № НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що він дійсно 08.05.2026 приблизно о 21 годині 10 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходився біля приміщення кав`ярні поряд зі спортивним майданчиком за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б, та почав умисно, використовуючи самозарядний пістолет здійснювати постріли у повітря, здійснив не менше трьох пострілів, після чого зайшов до приміщення кав`ярні з пістолетом у руках, демонстративно розмахував ним у присутності відвідувачів та працівників закладу, поводився агресивно, висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу присутніх громадян. Пояснив, що раніше ніколи не вчиняв таких дій, йому дуже соромно за скоєне.
ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його за скоєне не карати.
Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України.
Захисник погодився з думою прокурора щодо кваліфікації кримінального правопорушення, скоєного обвинуваченим, просив обвинуваченого суворо не карати, врахувати, що матеріальна шкода кримінальним правопорушенням завдана не була, ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину та зробив благодійний внесок на потреби ЗСУ у розмірі 200000,00 грн.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.
З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , а також доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, здійснення благодійного внеску у розмірі 200 тис. грн. на потреби ЗСУ.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.
Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».
Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.
Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Суд, при обранні покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином.
Також суд бере до уваги, що обвинувачений є раніше не судимою особою, активно сприяв розкриттю злочину, у вчиненому злочині щиро покаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, зробив благодійний внесок на потреби ЗСУ у розмірі 200 тис. грн.
ОСОБА_3 має постійне місце проживання, виключно позитивні характеристики.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задля досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає вимогам норм ч. 2 ст. 50 КК України стосовно дотримання мети кримінального покарання.
Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням врегульоване ст. 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Застосування інституту звільнення від відбування покарання, яке, як зазначено, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинувачених без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ними нових злочинів.
Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання з призначенням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку із покладенням на обвинувачену відповідних обов`язків згідно зі ст. 76 КК України.
Суд також встановив, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений перебував під вартою з 08.05.2026 року по день ухвалення вироку, тому в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арештів майна, накладених під час досудового розслідування, так як у подальшому застосуванні таких арештів відпала потреба.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 28881,60 грн., з яких:
- комплексна судова експертиза зброї, трасологічної та вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/116-26/12186-БЛ від 14.05.2026 за експертними спеціальностями: 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», 3.2 «Балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу», 4.4 «Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків» і 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілів», витрати на яку склали 7701 гривня 76 копійок;
- судова трасологічна експертиза № КСЕ-19/116-26/12186-ТР від 14.05.2026, витрати на яку склали 3850 гривень 88 копійок;
- судова вибухово-технічна експертиза вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № КСЕ-19/116-26/12186-ФХВР, витрати на яку склали 17328 гривень 96 копійок.
Враховуючи те, що суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, відносно нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 26.06.2026 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 08.05.2026 року по 26.06.2026 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч. 5 ст. 72 КК України).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а після набрання вироком законної сили - скасувати.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під-варти в залі суду.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або перебування, роботи.
Контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, яке перебуває у суді, до набрання вироком законної сили, здійснює прокурор, відповідно до ч.3 ст. 179 КПК України.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 28881,60 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят одна гривня 60 коп.), з яких:
- комплексна судова експертиза зброї, трасологічної та вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/116-26/12186-БЛ від 14.05.2026 за експертними спеціальностями: 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», 3.2 «Балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу», 4.4 «Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків» і 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілів», витрати на яку склали 7701 гривня 76 копійок;
- судова трасологічна експертиза № КСЕ-19/116-26/12186-ТР від 14.05.2026, витрати на яку склали 3850 гривень 88 копійок;
- судова вибухово-технічна експертиза вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № КСЕ-19/116-26/12186-ФХВР, витрати на яку склали 17328 гривень 96 копійок.
Речові докази: 2 предмети, зовні схожі на гільзи від пристрою для відстрілу гумових куль, які поміщено до сейф-пакету NPU 6081082 та опечатано; 1 предмет, зовні схожий на набій для пристрою для відстрілу гумових куль, який поміщено до сейф-пакету NPU 6081081 та опечатано; предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт-12РМ 9мм Р.А. вироблено в Україні серія НОМЕР_1 » та магазин споряджений предметами, зовні схожими на набої в кількості 6 штук, які поміщено до картонної коробки на яку наклеєно бірку з пояснювальними написами та підписами та опечатано скотчем з написами НПУ – знищити; DVD диск білого кольору №РАР631ВН16080448 6 – зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт, накладений на речові докази у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2026 року (справа №522/8051/26, провадження №1-кс/522/2440/26), на: 2 предмети, зовні схожі на гільзи від пристрою для відстрілу гумових куль, які поміщено до сейф-пакету NPU 6081082 та опечатано; 1 предмет, зовні схожий на набій для пристрою для відстрілу гумових куль, який поміщено до сейф-пакету NPU 6081081 та опечатано; предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт-12РМ 9мм Р.А. вироблено в Україні серія НОМЕР_1 » та магазин споряджений предметами, зовні схожими на набої в кількості 6 штук, які поміщено до картонної коробки на яку наклеєно бірку з пояснювальними написами та підписами та опечатано скотчем з написами НПУ.
Скасувати арешт, накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2026 року (справа №522/8051/26, провадження №1-кс/522/2439/26), на майно, яке 09.05.2026 року на підставі постанови слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 спеціалістом-криміналістом СКЗ СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 відібрано у підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: змиви з рук, відібрані, поміщені в паперовий конверт НПУ та опечатані.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1