ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/8308/25 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Златіна С.В.,
суддів: Осіпової О.О., Кравченка Є.Д.,
при секретарі Сосницькій В.П.,
за участі: представника позивача - Антоненко Л.А.
представника відповідача - Чуйко Г.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Сівер Плюс» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, податкових повідомлень - рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «Сівер Плюс» (далі ПП «Сівер Плюс», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати Розпорядження № 529/р. від 04.12.2024 в частині анулювання ліцензії ПП Сівер плюс на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер № 25120308202400825;
зобов`язати Управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Чернігівській області видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів та обігу спирту, алкогольних напоїв та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію (відомості) про анулювання ліцензії № 25120308202400825, терміном дії з 08.06.2024 по 08.06.2025;
визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення № 6926/Ж 10/25-01-09-01-02 ГУ ДПС у Чернігівській області від 21.05.2025;
визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення № 6931/Ж10/25-01-09-01-02 ГУ ДПС у Чернігівській області від 21.05.2025.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про протиправність розпорядження № 529/р. від 04.12.2024 в частині анулювання ліцензії ПП «Сівер Плюс» на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер № 25120308202400825 та спірних податкових повідомлень-рішень від 21.05.2025, оскільки ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку. При цьому, вказане розпорядження не було надіслане позивачу у порядку, передбаченому чинним законодавством. Також проводячи перевірку, за результатами якої були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач не перевірив належним чином повноваження товарознавця ОСОБА_1 , не з`ясував чи є вона посадовою особою чи уповноваженим представником позивача або чи має право товарознавець ОСОБА_1 проводити розрахункові операції, що призвело до порушень при проведенні перевірки, та позбавило позивача можливості подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення.
Рішенням Чернігівський окружний адміністративний суд від 29 січня 2026 року у справі № 620/8308/25 позовні вимоги задоволено повністю.
Рішення суду першої інстанції обгрунтовано наступним:
відповідачем не надано жодного доказу щодо ознайомлення позивача з наказом від 28.10.2024 № 1611-П про проведення фактичної перевірки, оскільки його копія не вручена платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку, відповідно до вимог п. 80.2. ст. 80 ПК України;
натомість з матеріалів справи слідує, що Наказ від 28.10.2024 №1611-П «Про проведення фактичної перевірки» та направлення від 28.10.2024 року №2882, №2883 отримано товарознавцем ОСОБА_1 29.10.2024, яка в свою чергу не є особою зазначеною у п. 80.2. ст. 80 ПК України, а саме: платником податків або уповноваженим представником, або особою, яка фактично проводить розрахункові операції;
так, відповідно до договору про надання послуг №Б-15/10 від 15.10.2024, укладеного між ПП «Сівер Плюс» (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець) Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання за плату надати послуги товарознавця, які полягають у: перевірці наявності товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, сертифікатів відповідності державній системі сертифікації та відповідності якості товарів чинним стандартам та технічним вимогам; здійснення контролю за наявністю матеріальних ресурсів і готової продукції на складі Замовника; перевірці наявності маркових штрих кодів на прийнятих до реалізації товарах; маркування внутрішніми штриховими кодами; інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на складі Замовника;
таким чином, ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з позивачем, але не була посадовою особою позивача, уповноваженим представником позивача чи особою, яка фактично проводила розрахункові операції; відповідно до вказаного вище договору до обов`язків товарознавця не входить здійснення розрахункових операцій;
вручення Головним управлінням ДПС у Чернігівській області наказу та акту про результати перевірки ОСОБА_1 свідчить про порушення відповідачем вимог ПК України;
ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку;
в порушення вимог абзацу 2 п. 42.2. ст. 42 ПК України відповідачем не було здійснено надіслання розпорядження від 04.12.2024 № 529/р. в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет, що позбавило позивача вчасно ознайомитись з розпорядженням та вжити заходів для отримання нової ліцензії;
щодо надання відповідачем в якості доказу, направлення позивачу розпорядження від 04.12.2024 № 529/р., службової записки, копії розпорядження та скрін копію екрану, на якій також відображено розпорядження та зазначено останнє відправлення 04.12.2024 10.15.15, судом першої інстанції не прийнято до уваги, оскільки лише квитанція про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично, в якій зазначено дату вручення та час доставки документа платнику податків, є належним доказом відправлення на електронний кабінет платника документів з електронного кабінету контролюючого органу, а відповідачем не надано квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично, в якій зазначено дату вручення та час доставки документа платнику податків.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
в ході проведення фактичної перевірки встановлено непоодинокі випадки реалізації алкогольних напоїв, що маркуються марками акцизного податку з однаковими реквізитами. Детальний опис порушень зазначено в Акті (довідка) фактичної перевірки № 15416/Ж5/25-01-07-05-01 від 30.10.2024 року. Примірник вищевказаного Акту отримав товарознавець ОСОБА_1 , який є матеріально-відповідальною особою та уповноваженою особою, згідно чинного законодавства. На підставі зазначеного контролюючим органом прийнято розпорядження від 04.12.2024 року № 529/р, яким, відповідно до вимог статті 15 Закону № 481, який діяв на момент прийняття розпорядження, ПП «СІВЕР ПЛЮС» анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер № 25120308202400825, термін дії з 08.06.2024 року по 08.06.2025 року. Витяг з розпорядження від 04.12.2024 року № 529/р, відповідно до припису Закону № 481, 04.12.2024 року направлено до Електронного кабінету платника податків;
Головним управлінням ДПС у Чернігівській області відповідно до Наказу № 759-п від 03.04.2025 року та на підставі направлень № 1157, 1158 проведено фактичну перевірку Кафетерію «Лис Микита» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Березна, вулиця Гагаріна, буд. 48а/1, де проводить фінансово-господарську діяльність ПП «СІВЕР ПЛЮС». За даним фактом складено акт фактичної перевірки 03.04.2025 року за № 5753/Ж5/25-01-09-01-02. Перевіркою встановлено зберігання ПП «СІВЕР ПЛЮС» за вказаною вище адресою алкогольних напоїв у кількості 2 669,00 шт. на загальну суму 351 782,49 грн. за цінами реалізації (згідно з Відомістю, доданою до акту перевірки) у місці зберігання, не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання, чим порушено вимоги статті 17 Закону України від 18.06.2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 3817). Також перевіркою встановлено здійснення ПП «СІВЕР ПЛЮС» у період з 05.12.2024 року по 03.04.2025 року через реєстратори розрахункових операцій фіскальні №№ 3001058567, 3001058566 роздрібної торгівлі алкогольними напоями на загальну суму 1 375 771,50 грн. (згідно з Відомістю, доданою до акту перевірки) за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги ч. 7 ст. 16 Закон № 3817. За результатами розгляду матеріалів перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийняті ППР від 21.04.2025 року № 6926/Ж10/25-01-09-01-02, згідно з яким до ПП «СІВЕР ПЛЮС» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 351 782,49 грн. (351 782,49 грн. х 100 %) (100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 24 000 гривень) за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання; № 6931/Ж10/25-01-09-01-02, згідно з яким до ПП «СІВЕР ПЛЮС» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 751 543,00 грн. (1 375 771,50 грн. х 200 %) (200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 24 000 гривень) за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2026 відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2026 року запропоновано ПП «Сівер Плюс» надати письмові пояснення : чи є товарознавець ОСОБА_1 особою, яка проводить розрахункові операції у Кафетерії «Лис Микита» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с.м.т. Березна, вул. Гагаріна, буд. 48а/1 , де проводить господарську діяльність ПП «Сівер Плюс»?; чи є товарознавець ОСОБА_1 уповноваженою особою ПП «Сівер Плюс» ?.
24.02.2026 року ПП «Сівер Плюс» надало письмові пояснення, у яких зазначило, що товарознавець ОСОБА_1 не є особою, яка проводить розрахункові операції у Кафетерії «Лис Микита» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с.м.т. Березна, вул. Гагаріна, буд. 48а/1, де проводить господарську діяльність ПП «Сівер Плюс». ОСОБА_1 ні станом на момент податкової перевірки, ні станом на сьогоднішній день не була уповноваженою особою ПП «Сівер Плюс».
24.02.2026 року позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач вказує на законність рішення суду першої інстанції та просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 року та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
03.04.2026 року відповідач надав додаткові письмові пояснення, у яких зазначив про те, що розпорядження від 04.12.2024 року № 529/р направлено до електронного кабінету платника податків ПП «Сівер Плюс».
06.04.2026 року директор ПП «Сівер Плюс» ОСОБА_2 надав письмові пояснення, у яких зазначив про те, що ОСОБА_1 не є особою, яка проводить розрахункові операції у Кафетерії «Лис Микита» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с.м.т. Березна, вул. Гагаріна, буд. 48а/1, де проводить господарську діяльність ПП «Сівер Плюс». ОСОБА_1 ні станом на момент податкової перевірки, ні станом на сьогоднішній день не була уповноваженою особою ПП «Сівер Плюс».
21.04.2026 року директор ПП «Сівер Плюс» ОСОБА_2 надав суду заяву ОСОБА_1 від 17.04.2026 року, на якій підпис ОСОБА_1 посвідчено нотаріально, у якій ОСОБА_1 зазначає, що на момент проведення податкової перевірки не була посадовою особою чи уповноваженим представником ПП «Сівер Плюс». Ні коли не проводила розрахункові операції, оскільки умовами договору не передбачалось надання таких послуг.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Позивач у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та зазначив про те, що ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах з позивачем, не була посадовою особою позивача, уповноваженим представником позивача чи особою, яка фактично проводила розрахункові операції; відповідно до вказаного вище договору до обов`язків товарознавця не входить здійснення розрахункових операцій.
Відповідач у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. ОСОБА_1., на думку, відповідача є уповноваженим представником позивача; рішення про анулювання ліцензії направлено платнику податків належним чином.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла таких висновків.
На виконання вимог листа, що надійшов від Державної податкової служби України від 17.05.2024 № 14540/7/99-00-07-04-02-07 та доповідної записки управління податкового аудиту від 28.10.2024 № 2651/25-01-07-05-08 щодо проведення фактичних перевірок, на підставі Наказу від 28.10.2024 року № 1611-П «Про проведення фактичної перевірки» та направлень від 28.10.2024 року № 2882, № 2883 30.10.2024 року проведено фактичну перевірку Кафетерію «Лис Микита» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Березна, вулиця Гагаріна, буд. 48а/1, де проводить фінансово-господарську діяльність ПП «Сівер Плюс», з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання законодавства щодо цін та ціноутворення.
В ході проведення фактичної перевірки встановлено реалізацію алкогольних напоїв, що маркуються марками акцизного податку з однаковими реквізитами, що підтверджується Актом (довідка) фактичної перевірки № 15416/Ж5/25-01-07-05-01 від 30.10.2024.
Як слідує з матеріалів справи копію наказу про проведення фактичної перевірки, копію направлень та примірник вищевказаного Акту отримав товарознавець ОСОБА_1 .
На підставі зазначеного відповідачем прийнято розпорядження від 04.12.2024 № 529/р, яким, відповідно до вимог статті 15 Закону № 481, ПП «Сівер Плюс» анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер № 25120308202400825, термін дії з 08.06.2024 року по 08.06.2025 року.
В подальшому, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області відповідно до Наказу № 759-п від 03.04.2025 року та на підставі направлень № 1157, 1158 проведено фактичну перевірку Кафетерію «Лис Микита» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Березна, вулиця Гагаріна, буд. 48а/1, де проводить фінансово-господарську діяльність ПП «Сівер Плюс`за результатами якої складено акт фактичної перевірки 03.04.2025 № 5753/ Ж5/25-01-09-01-02.
Так, перевіркою встановлено зберігання ПП «Сівер Плюс» за вказаною вище адресою алкогольних напоїв у кількості 2 669,00 шт. на загальну суму 351 782,49 грн. за цінами реалізації у місці зберігання, не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання, чим порушено вимоги статті 17 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 3817).
Також перевіркою встановлено здійснення ПП «Сівер Плюс» у період з 05.12.2024 року по 03.04.2025 року через реєстратори розрахункових операцій фіскальні №№ 3001058567, 3001058566 роздрібної торгівлі алкогольними напоями на загальну суму 1 375 771,50 грн. за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги ч. 7 ст. 16 Закон № 3817.
В зв`язку з зазначеним, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийняті податкові повідомлення-рішення:
від 21.04.2025 № 6926/Ж10/25-01-09-01-02, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 351 782,49 грн. (351 782,49 грн. х 100 %) (100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 24 000 гривень) за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання;
від 21.04.2025 № 6931/Ж10/25-01-09-01-02, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 751 543,00 грн. (1 375 771,50 грн. х 200 %) (200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 24 000 гривень) за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Стосовно правомірності проведення фактичної перевірки податковим органом на підставі Наказу від 28.10.2024 року № 1611-П «Про проведення фактичної перевірки» та направлень від 28.10.2024 року № 2882, № 2883 30.10.2024 року.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, які визначені у п.80.2 ст. 80 ПК України (п.80.2 ст. 80 ПК України).
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
У справі, що розглядається, одним із спірних питань є встановлення кола осіб, яким згідно з вимогами податкового законодавства може бути вручено наказ та направлення на проведення фактичної перевірки, а також в присутності яких вона має проводитись.
З аналізу наведеного вище правового регулювання слідує, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).
Поряд з цим закон пов`язує правомірність проведення, зокрема фактичної перевірки, із виконанням контролюючим органом обов`язку із вручення/пред`явлення визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України документів (1) платнику податків, (2) уповноваженій особі, (3) особі, яка фактично здійснює розрахункову операцію.
Згідно з приписами статті 15 ПК України платниками податків є фізичні особи та юридичні особи, які здійснюють свою діяльність через керівника.
Питання визначення уповноважених осіб платника податків унормовано положеннями статті 19 ПК України, у відповідності до якої платник податків веде справи, пов`язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. Особиста участь платника податків в податкових відносинах не позбавляє його права мати свого представника, як і участь податкового представника не позбавляє платника податків права на особисту участь у таких відносинах. Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності. Довіреність, видана платником податків - фізичною особою на представництво його інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, має бути засвідчена відповідно до чинного законодавства. Представник платника податків користується правами, встановленими цим Кодексом для платників податків.
У розумінні приписів пункту 80.2 статті 80 ПК України під особою, яка фактично здійснює розрахункову операцію, слід вважати уповноважену суб`єктом господарювання особу на вчинення дій з приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця (відповідно до поняття «розрахункова операція», наведеного у статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).
Не має правового значення наявність чи відсутність оформлених трудових відносин із особою, яка фактично проводить розрахункові операції, оскільки особою уповноваженою на допуск посадових осіб контролюючого органу до перевірки у розумінні наведених вище приписів ПК України вважатиметься і особа, з якою платник податків уклав цивільно-правовий договір, в межах якого надав доручення на вчинення розрахункових операцій, або на інших умовах залучив до виконання відповідних службових обов`язків.
При цьому приписи абзацу сьомого пункту 81.1 статті 81 ПК України зобов`язують особу, яка розписується у направленні, окрім інших реквізитів, проставити посаду, яку вона займає на підприємстві. Відтак, саме указана особа і, відповідно, платник податків несуть відповідальність за достовірність повідомленої ними інформації посадовим особам контролюючого органу щодо того, чи є така особа такою, що здійснює розрахункові операції.
Отже, вирішуючи питання доведеності того, чи були визначені пунктом 80.2 статті 80 ПК України документи вручені належній особі, суду слід на підставі належних та допустимих доказів з`ясовувати наявність у відповідної особи доручення від роботодавця (в силу виконуваної трудової функції або в силу умов цивільно-правового договору) на проведення розрахункових операцій. Ці обставини можуть бути підтверджені, зокрема, але не виключно, шляхом дослідження умов цивільно-правових договорів, трудової книжки працівника, допиту таких осіб у судовому засіданні.
З таких міркувань виходив і Верховний Суд, ухвалюючи постанову від 22 липня 2021 року у справі № 540/2613/19 та від 24 грудня 2025 року у справі № 580/4426/25.
В той же час, колегія суддів звертає увагу на тому, що уповноваженою особою платника податків у розумінні статті 19 ПК України може бути особа, уповноважена платником податків представляти його інтереси у контролюючих органах на підставі статутних документів, договору та виданої на виконання договору довіреності, посадових інструкцій працівників такого платника податків.
З таких міркувань виходив і Верховний Суд, ухвалюючи постанову від 13.05.2021 року у справі № 808/1827/17.
Поряд з цим позивач доводить, що у матеріалах справи відсутні докази щодо його участі у проведеній фактичній перевірці, а саме: не вручення особисто йому або його представнику, або особі, яка здійснювала розрахункову операцію, копії наказу та направлення на її проведення, службових посвідчень інспекторів, вимоги про надання документів тощо. Натомість усі документи містять підпис товарознавця ОСОБА_1 .
Відповідач не надав суду пояснень стосовно того, на підставі яких доказів контролюючий орган дійшов висновку про наявність у товарознавця ОСОБА_1 повноважень на допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки. При цьому, відповідач фактично обмежився формальним констатуванням факту вручення відповідних документів товарознавцю ОСОБА_1 як уповноваженій особі платника податків.
Так, відповідно до договору про надання послуг №Б-15/10 від 15.10.2024, укладеного між ПП «Сівер Плюс» (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець) Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання за плату надати послуги товарознавця, які полягають у: перевірці наявності товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, сертифікатів відповідності державній системі сертифікації та відповідності якості товарів чинним стандартам та технічним вимогам; здійснення контролю за наявністю матеріальних ресурсів і готової продукції на складі Замовника; перевірці наявності маркових штрих кодів на прийнятих до реалізації товарах; маркування внутрішніми штриховими кодами; інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на складі Замовника.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з позивачем, але не була посадовою особою позивача, уповноваженим представником позивача чи особою, яка фактично проводила розрахункові операції.
Відповідно до вказаного вище договору до обов`язків товарознавця не входить здійснення розрахункових операцій; також товарознавець не є уповноваженою особою платника податків ПП «Сівер Плюс» у розумінні ст. 19 ПК України, оскільки не уповноважений законом або довіреністю на представлення інтересів ПП «Сівер Плюс».
У матеріалах справи містяться письмові пояснення директора ПП «Сівер Плюс», які надані суду апеляційної інстанції та у яких він повідомляє про те, що товарознавець ОСОБА_1 не є уповноваженою особою платника податків ПП «Сівер Плюс» у розумінні ст. 19 ПК України; товарознавець ОСОБА_1 не є особою, яка проводить розрахункові операції у Кафетерії «Лис Микита» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Березна, вулиця Гагаріна, буд. 48а/1 , де проводить фінансово-господарську діяльність ПП «Сівер Плюс».
ОСОБА_1 надала суду апеляційної інстанції письмові пояснення від 17.04.2026 року, у яких повідомила суд, що ОСОБА_1 не є уповноваженою особою платника податків ПП «Сівер Плюс» у розумінні ст. 19 ПК України; товарознавець ОСОБА_1 не є особою, яка проводить розрахункові операції у позивача за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Березна, вулиця Гагаріна, буд. 48а/1 . Підпис ОСОБА_1 на письмових поясненнях посвідчено нотаріально. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вручення Головним управлінням ДПС у Чернігівській області наказу на проведення фактичної перевірки, направлень товарознавцю ОСОБА_1 свідчить про порушення відповідачем вимог п. 81.1 статті 81 ПК України, які врегульовують питання виникнення у контролюючого органу права на проведення.
У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року (справа №826/17123/18) зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
За вказаних обставин, не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, є підставою для скасування податкового повідомлення - рішення, прийнятого за наслідками такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Колегія суддів зазначає, що таким підставам позову як протиправність призначення податкової перевірки, порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, суд повинен надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не будуть визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Враховуючи те, що відповідачем порушено порядок проведення фактичної перевірки платника податків: у податкового органу не виникло право на проведення фактичної перевірки платника податків, оскільки не вручено / не пред`явлено визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України документів (1) платнику податків, (2) уповноваженій особі, (3) особі, яка фактично здійснює розрахункову операцію, внаслідок чого платник податків був позбавлений можливості брати участь у проведення фактичної перевірки, надавати свої пояснення та заперечення, то колегія суддів приходить до висновку про протиправність рішення, прийнятого за наслідками такої перевірки, а саме: Розпорядження № 529/р. від 04.12.2024 в частині анулювання ліцензії ПП «Сівер плюс» на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер № 25120308202400825.
Стосовно позовних вимог:
визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення № 6926/Ж 10/25-01-09-01-02 ГУ ДПС у Чернігівській області від 21.05.2025;
визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення № № 6931/Ж10/25-01-09-01-02 ГУ ДПС у Чернігівській області від 21.05.2025, колегія суддів зазначає наступне.
Головним управлінням ДПС у Чернігівській області відповідно до Наказу № 759-п від 03.04.2025 року та на підставі направлень № 1157, 1158 проведено фактичну перевірку Кафетерію «Лис Микита» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Березна, вулиця Гагаріна, буд. 48а/1, де проводить фінансово-господарську діяльність ПП «Сівер Плюс`за результатами якої складено акт фактичної перевірки 03.04.2025 № 5753/ Ж5/25-01-09-01-02.
Так, перевіркою встановлено зберігання ПП «Сівер Плюс» за вказаною вище адресою алкогольних напоїв у кількості 2 669,00 шт. на загальну суму 351 782,49 грн. за цінами реалізації у місці зберігання, не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання, чим порушено вимоги статті 17 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 3817).
Також перевіркою встановлено здійснення ПП «Сівер Плюс» у період з 05.12.2024 року по 03.04.2025 року через реєстратори розрахункових операцій фіскальні №№ 3001058567, 3001058566 роздрібної торгівлі алкогольними напоями на загальну суму 1 375 771,50 грн. за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги ч. 7 ст. 16 Закон № 3817.
Відповідно до ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання(у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.
Частиною першою розділу XII Закону № 3817, який набрав чинності 27.07.2024 року, передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім: зокрема, статей 12, 14, 15, 17, 18 цього Закону, які набирають чинності та вводяться в дію з 1 січня 2025 року.
Згідно з частиною другою розділу XII Закону № 3817 установлено, що: Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (Відомості Верховної Ради України, 1995 року, № 46, ст. 345 із наступними змінами (далі - Закон) і Постанова Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» (Відомості Верховної Ради України, 1995 року, № 46, ст. 346) втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.
Для цілей цього Закону наведені у пунктах 28, 40 та 47 частини першої статті 1 Закону № 3817 терміни вживаються в такому значенні: Єдиний реєстр ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва та/або на право оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або на право вирощування тютюну, на право ферментації тютюнової сировини; ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності; місце зберігання - місце, що використовуються в електронних сигаретах, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного реєстру місць зберігання. Склади тимчасового зберігання, митні склади, інші приміщення, призначені для зберігання товарів під митним контролем відповідно до Митного кодексу України, не підлягають внесенню до Єдиного реєстру місць зберігання.
Відповідно до абзаців першого та четвертого частини першої статті 17 Закону № 3817 зберігання алкогольних напоїв здійснюється суб`єктом господарювання у місцях зберігання алкогольних напоїв, які внесені до Єдиного реєстру місць зберігання, на підставі однієї з таких ліцензій: на право виробництва, алкогольних напоїв або на право оптової торгівлі алкогольними напоями, або на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру місць зберігання, крім випадків, визначених цим Законом.
Суб`єкт господарювання, який має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, має право зберігати алкогольні напої за місцем роздрібної торгівлі, без внесення таких місць зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання.
Для цілей цього Закону наведені у пункті 40 частини першої статті 1 Закону № 3817 терміт вживаються в такому значенні: ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.
Частиною сьомою статті 16 Закону № 3817 встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 17 Закону № 3817 зберігання алкогольних напоїв суб`єктами господарювання, які використовують алкогольні напої для виробництва харчових продуктів (крім алкогольних напоїв), здійснюється в місцях зберігання, внесених до Єдиного реєстру місць зберігання.
За порушення цього Закону щодо виробництва, обігу та зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно із законом.
Для обрахунку штрафних санкцій, передбачених цією статтею, використовується розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня звітного (податкового) року, в якому виявлено порушення (частина перша статті 73 Закону № 3817).
Відповідно до пункту 35 частини другої статті 73 Закону № 3817 до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: за зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товарів (продукції), наявних у такому місці зберігання, але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Відповідно до пункту 13 Частини другої статті 73 Закону № 3817 до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої загоном на 1 січня звітного (податкового) року.
Згідно п.42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42,4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 42.4. ст. 42. ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.
Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).
Колегія суддів зазначає, що в порушення вимог абзацу 2 п. 42.2. ст. 42 ПК України відповідачем не було здійснено надіслання розпорядження від 04.12.2024 № 529/р. в електронний кабінет платника податків ПП "Сівер Плюс", оскільки не надано суду квитанцію про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту.
Також відповідач, неотримавши квитанцію про доставку документа в електронний кабінет ПП "Сівер Плюс" протягом двох робочих днів з дня його надіслання, на третій день не надіслав платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформацію про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Вказані вище дії відповідача позбавили позивача можливості вчасно ознайомитись з розпорядженням та вжити заходів для отримання нової ліцензії.
Щодо надання відповідачем в якості доказу направлення позивачу розпорядження від 04.12.2024 № 529/р. службової записки, копії розпорядження та скрін копію екрану, на якій також відображено розпорядження та зазначено останнє відправлення 04.12.2024 10.15.15, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки лише квитанція про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично, в якій зазначено дату вручення та час доставки документа платнику податків, є належним доказом відправлення на електронний кабінет платника документів з електронного кабінету контролюючого органу.
Відповідачем не надано квитанцію про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично, в якій зазначено дату вручення та час доставки документа платнику податків.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що лист Державної податкової служби України від 15.12.2025 вих. № 29491/7/99-00-09-01-01-07 адресований відповідачу не спростовує тверджень позивача щодо неналежного надсилання останньому розпорядження від 04.12.2024 № 529/р, а лише констатує доступність розпорядження платнику для перегляду починаючи з 04.12.2024.
Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що відповідачем не доведено факт отримання позивачем розпорядження від 04.12.2024 № 529/р. про анулювання ліцензії, а тому ліцензія не може вважатися анульованою (недійсною) відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР та не була анульованою (недійсною) на момент проведення відповідачем фактичної перевірки відповідно до Наказу № 759-п від 03.04.2025 року та на підставі направлень № 1157, 1158.
Окрім того, розпорядження № 529/р. від 04.12.2024, яким анульовано ліцензію ПП «Сівер Плюс» на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер № 25120308202400825, визнано протиправним та скасовано, як наслідок оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 21.04.2025 № 6926/Ж10/25-01-09-01-02 та № 6931/Ж10/25-01-09-01-02 є протиправними і також підлягають скасуванню.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів відмовляє у задоволенні апеляційної скарги позивача.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА: 
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року - без змін.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя С.В. Златін

Суддя О.О. Осіпова

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складено 28.04.2026 року.