КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/4607/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтасвіт» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтасвіт», через свого представника – адвоката Таран Олександра Вікторовича, звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №000026920902 від 18.03.2025. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що відповідачем за результатами фактичної перевірки з питань дотримання ним законодавства України у сфері обігу підакцизних товарів було винесене податкове повідомлення-рішення від 18.03.2025, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 360000,00 грн за порушення частини 2 статті 29 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі — Закон №3817-ІX). 
З такими висновками відповідача не погоджується. Вказує на порушення Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області вимог законодавства щодо проведення перевірки. Зокрема, наказ про проведення перевірки №145-п від 04.02.2025 не містить фактичну підставу її здійснення, а відомості про мету перевірки, період діяльності, що перевіряється та дату її початку, наведені лише у додатку 17 до нього. Крім цього, вказаний наказ підписано виконуючою обов`язки начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області Юлією Мороз, хоча згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Головного управління ДПС у Кіровоградській області у розділі «Керівництво» виконуючим обов`язки начальника є Мартинюк Олег Федорович. Наведене може свідчити про те, що наказ, на підставі якого була проведена фактична перевірка ТОВ «Нафтасвіт», був підписаний неуповноваженою особою.
Позивач також посилається на порушення відповідачем порядку оформлення результатів фактичної перевірки, зазначаючи, що акт перевірки від 13.02.2025 №1770/11-28-09-02/40134807 був направлений ТОВ «Нафтасвіт» засобами поштового зв`язку, незважаючи на те, що фактична перевірка проводилась у присутності трьох його представників. При цьому, сам акт не містить жодних відміток про відмову представників товариства від його підписання чи отримання.
Звертає увагу, що спірне податкове повідомлення-рішення №000026920902 від 18.03.2025 підписане в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області Петром Кливцем, хоча на офіційному веб-сайті Головного управління ДПС у Кіровоградській області у розділі «Керівництво», Петро Кливець узагалі відсутній. Поряд з цим, згідно інформації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 19.02.2025 ОСОБА_1 подав декларацію, у якій він зазначив місце роботи «ГУ ДПС у Кіровоградській області» і посаду «Головний державний інспектор відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління оподаткування юридичних осіб», а у декларації від 13.03.2025 зазначив місце роботи «Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків», та посаду «Заступник начальника». Наведене може свідчити, що оспорюване рішення також підписане неуповноваженою особою.
Вважає застосування до ТОВ «Нафтасвіт» фінансових санкцій безпідставним, посилаючись на те, що Товариство своєчасно та неодноразово зверталося до контролюючого органу із заявою про отримання відповідної ліцензії, однак отримувало відмови у зв`язку з ненаданням документів на підтвердження права користування земельною ділянкою. У свою чергу, відсутність чинного договору оренди земельної ділянки була зумовлена бездіяльністю та тривалим нерозглядом Світловодською міською радою поданих товариством документів щодо продовження договору оренди, тобто обставинами, які не залежали від волі позивача.
З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.
На обґрунтування заперечень зазначив, що згідно наказу Головного управління ДПС в Кіровоградській області від 04.02.2025 № 145-п, у зв`язку з наявною інформацією з системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій щодо реалізації пального ТОВ «Нафтасвіт», яке не має діючої ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині ліцензування, виробництва, обліку, обігу, придбання, зберігання, та транспортування підакцизних товарів, проведено фактичну перевірку позивача за податковою адресою та за адресою фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності (зокрема місць роздрібної торгівлі пальним): Кiровоградська обл., м. Світловодськ, смт Власівка, вул. Молодіжна, буд. 46. 
Перед початком перевірки була здійснена контрольно-розрахункова операція, а саме придбано бензин А-95 в кількості 5,18 л за ціною 57,90 грн./л. на загальну суму 299,90 грн та видано фіскальний чек від 13.02.2025 №200363. 
За результатами перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог частини другої статті 29 Закону №3817-IX в частині роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. 
За результатами проведеної перевірки, перевіряючими складено акт фактичної перевірки від 24.02.2025 № 1770/11-28-09-02/40134807 (далі — Акт перевірки), у якому відображені зазначені вище порушення. Акт перевірки було направлено позивачу засобами поштового зв`язку та ним отримано 27.02.2024.
У наступному, на підставі висновків проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області прийнято податкове повідомлення-рішення №000026920902 від 18.03.2025 про застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 360000,00 грн. 
Вважає, що у наказі про проведення перевірки №145-п від 04.02.2025 чітко вказано як правову, так і фактичну підстави для призначення перевірки. Також, у даному випадку, для призначення та проведення перевірки достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального). 
Враховуючи викладене вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення від 18.03.2025 про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій винесене відповідно до норм чинного податкового законодавства. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

13.08.2025 позивач надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Зауважує, що відповідач жодним чином не спростував доводів про те, що наказ про проведення перевірки та спірне податкове повідомлення-рішення підписані неуповноваженими особами. Представники ТОВ «Нафтасвіт» взагалі не повідомлялися про складення акту перевірки та/або можливість його отримання. Звертає увагу, що запис про неявку представника Товариства для отримання Акта перевірки зроблено лише на примірнику податкового органу, що може свідчити про його вчинення вже після пред`явлення позову до суду.
Вважає, що положеннями Закону №3817-IX не передбачено припинення, анулювання чи визнання недійсною ліцензій для тих суб`єктів господарювання, які у визначений пунктом 6 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону №3817-IX строк подали заяву на отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності. Лише у разі неподання до 27.10.2024 заяви про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності та не сплати протягом зазначеного періоду чергових платежів за ліцензію, попередню видана ліцензія мала визнаватися недійсною з дати закінчення строку її дії. Поряд з цим, ТОВ «Нафтасвіт» у визначений строк подало заяву про отримання нової ліцензії, а також внесло річну плату за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним у визначеному Законом розмірі. 

24.07.2026 позивач подав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Будь-яких інших заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило. 
14.07.2025 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 29.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 головуючим суддею по розгляду справи №340/4607/25 визначено суддю Савонюка М.Я.
13.01.2026 ухвалою справу прийнято судом до свого провадження.
18.05.2026 ухвалою суду за власною ініціативою витребувано у відповідача докази по справі.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Згідно відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтасвіт» зареєстроване як юридична особа 23.11.2015, основним видом економічної діяльності підприємства є (за КВЕД) « 47.30 Роздрібна торгівля пальним».
05.07.2019 Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області видано ТОВ «Нафтасвіт» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №11270314201900167 за адресою місця торгівлі: 27552, Кiровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 46, з терміном дії до 05.07.2024 (а.с. 38-39).
На підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області прийнято наказ №145-п від 04.02.2025 про проведення протягом лютого 2025 року фактичних перевірок суб`єктів господарювання згідно переліку тривалістю не більше 10 діб з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині ліцензування, виробництва, обліку, обігу, придбання, зберігання та транспортування підакцизних товарів (а.с. 13зв). 
У додатку №17 до вказаного наказу зазначено про проведення з 12.02.2025 на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері ліцензування, виробництва, придбання, зберігання, реалізації, транспортування та обліку підакцизних товарів фактичної перевірки ТОВ «Нафтасвіт» за період з 01.01.2025 по дату завершення перевірки (а.с. 14). 
На підставі вказаного наказу та направлень від 11.02.2025 за №389 та №390 (а.с. 180) проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтасвіт» за адресою здійснення діяльності платника податків: Кiровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 46.
За результатами складено Акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства України у сфері обігу підакцизних товарів №1770/11-28-09-02/40134807 від 24.02.2025 (а.с. 15-18).
Перевіркою встановлено порушення:
- частини 2 статті 29 Закону №3817-IX, в частині роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;
- пункту 12 статті 3 Закону України „Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року №265-95, а саме: не ведеться в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації (АЗС), в кількості пального 82,51 літрів на загальну вартість 4639,19 грн;
- пункту 1 статті 3 Закону України від «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями), в частині непроведення через реєстратор розрахункових операцій реалізації 97,26 літрів на загальну вартість 3714,57 грн. 
Додатково зазначено, що перед початком фактичної перевірки була проведена контрольна розрахункова операція. Зокрема, придбано бензин А-95 в кількості 5,18 л за ціною 57,90 грн./л. на загальну суму 299,90 грн, та видано фіскальний чек від 13.02.2025 № 200363. При цьому, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ "Нафтасвіт" № 11270314201900167 діяла до 01.11.2024, а реалізація бензину А-95 в кількості 5,18 л відбулась без наявності діючої ліцензії на право роздрібної торгівля пальним. Інформація з СОД РРО щодо реалізації пального на АЗС ТОВ "Нафтасвіт" за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 46 за період з 01.01.2025 по 21.02.2025 року без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним наведена в додатку 1 до Акта перевірки. 
Додатки до акта перевірки: Інформація з СОД РРО щодо реалізації пального на АЗС ТОВ "Нафтасвіт" за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 46 за період з 01.01.2025 по 21.02.2025 (до 15:30 год); акт проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 13.02.2025; запит про надання документів від 13.02.2025; інформація про залишки пального на АЗС ТОВ «Нафтасвіт» згідно рівномірів-лічильників станом на станом на 13.02.2025 10:51 год.; Х-звіт станом на 13.02.2025 10:51 год.; фіскальний чек від 13.02.2025 № 200363. 
Для підписання Акта перевірки представник позивача не з`явився, про що 24.02.2025 складено акт щодо не прибуття на підписання та неможливості вручення акта перевірки (а.с. 169).
Відтак, Акт перевірки було направлено позивачу засобами поштового зв`язку 24.02.2025 та отримано уповноваженим представником за довіреністю 27.02.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2500600478095 (а.с. 174).
Позивачем заперечення на Акт перевірки не подавались.
18.03.2025 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №000026920902, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 22 частини 2 статті 73 Закону №3817-IX застосовано до ТОВ "Нафтасвіт" суму штрафних/фінансових санкцій у розмірі 360000,00 грн за порушення частини 2 статті 29 Закону №3817-IX (а.с. 18зв.-19).
Не погодившись з вказаним рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.
За результатами розгляду скарги ДПС України винесено рішення від 29.05.2025 №15531/6/99-00-06-03-01-06, яким податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 18.03.2025 №000026920902 залишено без змін, а скаргу – без задоволення (а.с. 35зв.-36). 
Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). 
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно із підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Пунктом 80.7 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
За правилом пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Так, відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
При цьому, у наказі про проведення перевірки має зазначатись дата його видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Таким чином, норми пункту 81.1 статті 81 ПК України визначають обов`язковість зазначення в наказі про проведення перевірки, зокрема, фактичної, підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом. 
Суд зазначає, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень. Підставам позову такого змісту, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками перевірки, - переходити до перевірки підстав позову, пов`язаних з оспорюванням висновку контролюючого органу про вчинення платником податків податкового правопорушення (порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган).
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, від 02.04.2024 у справі № 640/22507/21.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 виснувала таке: аналізованими нормами ПК з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Отже, за правовим висновком Верховного Суду процедурним порушенням порядку проведення податкової перевірки суди повинні надавати правову оцінку у першу чергу.
Судом встановлено, що у наказі №145-п від 04.02.2025 правовими підставами призначення перевірки зазначено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Щодо фактичних підстав проведення перевірки, які викладені в наказі на підставі якого податковий орган здійснив перевірку позивача, суд звертає увагу на висновки Верховного Суду викладені в постанові від 28.05.2024 у справі №280/1431/23, згідно яких правовий аналіз пункту 80.2 статті 80 ПК України свідчить про те, що здебільшого підстави, передбачені у відповідних підпунктах цієї норми, встановлюють лише єдину передумову для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків вимог законодавства у певній сфері, яка і є фактичною підставою для проведення перевірки.
Однак, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює дві: (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері.
Саме тому цей підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України має істотну особливість у його застосуванні порівняно з іншими підпунктами цієї норми, яка і зумовлює висновок про те, що саме лише посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України у рішенні про проведення перевірки не є мінімально достатнім обсягом інформації, яка має відображатися у наказі відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки.
Оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.
Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України має це відобразити у вищезазначений спосіб.
Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 Податкового кодексу України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.
Судом встановлено, що в наказі про проведення фактичних перевірок №145-п від 04.02.2025 вказано, що підставою для проведення перевірок суб`єктів господарювання є здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині ліцензування, виробництва, обліку, обігу, придбання, зберігання та транспортування підакцизних товарів. 
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України визначає Закон №3817-IX.
Відповідно до частини 1 статті 72 Закону №3817-IX контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи ліцензування та інші органи в межах компетенції, визначеної законом. Контроль за дотриманням вимог щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції, малих виробництв дистилятів, малих виробництв пива здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 затверджено Положення про Державну податкову службу України, яким установлено, що ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом та обігом; здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом та обігом (пп. 27 п. 4).
За такого правового регулювання, суд вважає, що відповідач при здійсненні визначених законодавством функцій у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального правомірно провів спірну фактичну перевірку позивача, відповідно до приписів підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, позаяк норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 72 Закону №3817-IX покладені на відповідача.
Відтак у вказаному наказі наявний мінімально достатній обсяг інформації щодо підстави для проведення перевірки позивача.
Також, у матеріалах справа наявна доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Кіровоградській області в.о. начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області Юлії Мороз, згідно якої вказано на необхідність проведення фактичної перевірки ТОВ "Нафтасвіт" на АЗС за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 46, у зв`язку з наявною інформацією з системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій щодо здійснення реалізації пального без діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (а.с. 176). 
Стосовно доводів представника позивача про підписання наказу про проведення фактичних перевірок №145-п від 04.02.2025 неуповноваженою особою, суд зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Державної податкової служби України №839-о від 26.07.2023 ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області. У наступному, наказом Державної податкової служби України №852-о від 31.07.2023 на ОСОБА_2 з 01.08.2023 покладено виконання обов`язків начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області (а.с. 212, 213). 
Відповідно до розподілу обов`язків між керівництвом Головного управління ДПС у Кіровоградській області, затвердженого наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області №300 від 16.08.2023, в.о. начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області - Мороз Юлія, очолює Головне управління ДПС у Кіровоградській області (далі - ГУ ДПС), здійснює загальне керівництво його діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності та має право надавати посадовим (службовим) особам ГУ ДПС (його структурних підрозділів) повноваження на виконання певних функцій, передбачених Податковим кодексом України, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС, у межах повноважень, визначених положенням ГУ ДПС та у порядку, встановленому окремим наказом ДПС. Також, координує та організовує роботу, зокрема щодо: здійснення контролю за виробництвом, обігом та реалізацією пального, підакцизних товарів, контролю за їх цільовим використанням та забезпеченням міжгалузевої координації у цій сфері, проведення роботи, пов`язаної з боротьбою з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального та інших підакцизних товарів (продукції) (а.с. 214-222).
Отже, на момент підписання наказом №145-п від 04.02.2025 ОСОБА_2 була належним чином уповноважена на виконання обов`язків керівника Головного управління ДПС в Кіровоградській області, в тому числі щодо прийняття рішень щодо призначення фактичних перевірок суб`єктів господарювання. 
Водночас, долучені представником позивача до позовної заяви скріншоти із офіційного вебсайту Головного управління ДПС у Кіровоградській області, а саме розділу «Керівництво», датовані 03.04.2025, суд оцінює критично, оскільки такі відображають інформацію станом на дату їх формування та самі по собі не опитують факту виконання ОСОБА_2 обов`язків начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області саме станом на 04.02.2025 — дату підписання наказу про проведення фактичних перевірок.
Крім того, відомості, розміщені на вебсайті органу державної влади, мають виключно інформаційний характер, не підтверджують чи спростовують перебування особи на певній посаді. Натомість питання призначення на посаду та покладення виконання обов`язків підтверджуються відповідними організаційно-розпорядчими актами ДПС України, які в даному випадку є у матеріалах справи та є належними та допустимими доказами відповідно до вимог статей 72-74 КАС України.
Відтак підстави вважати спірний наказ таким, що підписаний неуповноваженою особою, відсутні. 
Матеріалами справи також встановлено, що копію наказу №145-п від 04.02.2025 та направлень від 11.02.2025 за №389 та №390 на проведення фактичної перевірки ТОВ «Нафтасвіт» вручено особі, що здійснювала розрахункові операції (оператору) ОСОБА_3 13.02.2025 о 10 год. 35 хв., що засвідчено її підписом.
При цьому судом встановлено, що при здійсненні контрольної розрахункової операції, ОСОБА_3 як оператором АЗС було реалізовано представникам Головного управління ДПС у Кіровградській області бензин А-95 в кількості 5,18 л за ціною 57,90 грн./л., загальна вартість придбаного пального склала 299,90 грн, видано фіскальний чек від 13.02.2025 № 200363.
Вказані обставини свідчить про те, що ОСОБА_3 як посадова (службова) особа, в розумінні ПК України виконувала трудову функцію, яка притаманна продавцю товарів, на користь та в інтересах позивача, провела розрахункову операцію, мала доступ до місця проведення розрахункових операцій. Тобто здійснювала повноваження з відома, за дорученням та в інтересах Товариства.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що законодавець наділив правом на отримання наказу та направлень на перевірку саме "осіб, які фактично проводять розрахункові операції". 
Тобто, контролюючим органом було дотримано вимоги ПК України, які регламентують порядок призначення перевірки та її проведення.
Щодо доводів позивача про порушення порядку підписання та вручення акта перевірки, суд зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.
Довідка перевірки - документ який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Матеріали перевірки - це:
акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;
заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);
пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів перевірок, що проводяться контролюючими органами, визначеними підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, та надання заперечень до них визначається Митним кодексом України.
Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Пунктом 86.6 статті 86 ПК України встановлено, що відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.
Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 86.8 статті 86 ПК України).
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкового повідомлення-рішення, у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. При цьому, приписами чинного законодавства передбачений чіткий імперативний порядок дій контролюючого органу під час вручення акта перевірки, який передбачає надання останнього для підписання посадовій особі платника податків. Факт вчинення вказаної дії підтверджується або відповідним записом посадової особи платника податків або актом, складеним контролюючим органом про відмову від підпису платником податків.
Як встановлено судом, за результатами проведення посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області фактичної перевірки ТОВ «Нафтасвіт», складено Акт перевірки, який зареєстрований в контролюючому органі за місцем реєстрації платника податків. 
Акт підписано заступником начальника управління-начальником відділу Гулим В.А. та головним державним інспектором Мигловець О.М. У графі суб`єкта господарювання підпис відсутній.
При цьому, 24.02.2025 перевіряючими був складений Акт, згідно якого в ході проведення фактичної перевірки ТОВ "Нафтасвіт" за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 46, було запрошено представника суб`єкта господарювання з`явитись 24.02.2025 до ГУ ДПС у Кіровоградській області за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, для ознайомлення та підписання акту перевірки. Представник суб`єкта господарювання 24.02.2025 не з`явився до ГУ ДПС у Кіровоградській області, причину неявки не повідомив, відповідно ознайомлення актом перевірки та його вручення представнику суб`єкта господарювання неможливим.
З урахуванням наведеного Акт перевірки направлено за податковою адресою позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (2500600478095) та отримано представником позивача 27.02.2025. 
У матеріалах справи відсутні докази виклику позивача для ознайомлення з матеріалами перевірки, а на примірнику Акта перевірки позивача не зазначено про неявку представників товариства для ознайомлення з ним та підписання.
Водночас, у постанові від 20.12.2019 у справі №820/3914/17 Верховний Суд зазначив, що саме по собі порушення процедури прийняття акта адміністративного органу може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.
У постанові від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 Верховний Суд виснував, що процедурні порушення під час призначення та/або проведення перевірки контролюючим органом не можуть сприйматися як безумовне свідчення протиправності податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами документальної невиїзної перевірки. Вчинені контролюючим органом процедурні порушення під час призначення та проведення зазначеної перевірки підлягають оцінці і з огляду на те, наскільки вони вплинули на можливість платника податків захистити свої права, зокрема, щодо надання відомостей контролюючому органу задля правильного установлення обставин та обґрунтованості висновків, та чи призвели установлені процедурні порушення до необґрунтованості чи помилковості висновків контролюючого органу.
Така позиція суду касаційної інстанції узгоджується з позицією Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 (провадження № К/9901/25669/19).
Отже, допущені відповідачем процедурні порушення у даному випадку не може бути підставою для визнання протиправними результатів перевірки, оскільки не призвели до неповідомлення суб`єкта господарювання про результати перевірки, не вплинули на можливість у встановлені податковим законодавством строки подати на нього заперечення та не спростовують встановлених Актом перевірки фактів. 
Що стосується суті виявлених порушень, суд зазначає таке.
Згідно Акта перевірки та спірного податкового повідомлення-рішення до позивача контролюючим органом застосований штраф в розмірі 360000,00 грн на підставі пункту 22 частини 2 статті 73 Закону №3817-IX - за роздрібну торгівлю пальним без наявності діючої ліцензії. 
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказував на відсутність вини Товариства у вчиненні виявленого контролюючим органом порушення, у зв`язку з бездіяльністю Світловодської міської ради щодо оформлення права оренди земельної ділянки за адресою АЗС. Крім цього, з урахуванням пункт 6 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону № 3817-IX, вважає помилковими висновки відповідача про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «Нафтасвіт» №11270314201900167 від 05.07.2019.
Так, на момент видачі Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області ТОВ «Нафтасвіт» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №11270314201900167 від 05.07.2019 за адресою місця торгівлі: 27552, Кiровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 46, правове регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, визначалися Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР). 
Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.
Згідно зі статтею 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, у тому числі ігристих, газованих, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Після видачі/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та до електронної системи репортингу не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/анулювання відповідної ліцензії.
Зважаючи на наведені норми та обставини справи вбачається, що видана позивачу ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним №11270314201900167 від 05.07.2019 фактично мала діяти до 05.07.2024.
Разом із цим, статтею 18 Закону №481/95-ВР встановлено, що вважаються діючими ліцензії, за якими до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України або за наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) не сплачено черговий платіж за ліцензію та/або закінчився термін дії ліцензії на право, зокрема, виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.
Обов`язки щодо сплати чергових платежів/дії щодо продовження ліцензії мають бути виконані суб`єктом господарювання протягом 30 днів, наступних за днем припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану в Україні.
Загальновідомими є факт оголошення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, який триває і на час вирішення справи.
Разом із тим, 18.06.2024 прийнято Закон №3817-IX, який набрав чинності 27.07.2024. 
Пунктом 2 розділу XII "Прикінцеві положення" Закону №3817-IX установлено, що, зокрема Закон №481/95-ВР втрачає чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону. Положення Закону №481/95-ВР до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.
Відповідно до пункту 1 розділу XIII "Перехідні положення" Закону №3817-IX, законодавчі та інші нормативно-правові акти, що стосуються виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Пунктом 2 розділу XIII "Перехідні положення" Закону №3817-IX встановлено, що ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" до 1 січня 2025 року, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.
Поряд з цим, згідно з пунктом 6 розділу XIII "Перехідні положення" Закону №3817-IX, суб`єкт господарювання, який починаючи з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої закінчився у цей період, та який не отримав нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності:
- подати заяву про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у порядку, визначеному Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального";
- сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності, у тому числі за період з дня закінчення строку дії раніше виданої/наданої ліцензії до останнього дня третього місяця, наступного за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, або до дня отримання нової ліцензії.
У разі невиконання суб`єктом господарювання протягом визначеного цим пунктом періоду вимоги щодо сплати чергових платежів: ліцензія, строк дії якої закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту, визнається недійсною з дати закінчення строку її дії, а господарська діяльність, яку провадив суб`єкт господарювання після закінчення строку дії ліцензії, визнається такою, що провадилася без наявності ліцензії, з відповідним застосуванням до суб`єкта господарювання фінансових санкцій, визначених Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Як зазначено судом вище, строк дії ліцензії ТОВ «Нафтасвіт» на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 11270314201900167, закінчився 05.07.2024.
З урахуванням положень пункту 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону №3817-ІХ, для продовження здійснення цього виду діяльності ТОВ «Нафтасвіт» мало протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності, тобто до 01.11.2024, подати заяву про отримання нової ліцензії на право провадження цього виду діяльності (роздрібна торгівля пальним) та сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності, у тому числі за період з дня закінчення строку дії раніше виданої/наданої ліцензії до останнього дня третього місяця, наступного за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, або до дня отримання нової ліцензії.
При цьому лише у разі невиконання суб`єктом господарювання протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності, (27.10.2024) вимоги щодо сплати чергових платежів ліцензія, строк дії якої закінчився у період, до набрання чинності Законом №3817-ІХ (01.11.2024) визнається недійсною з дати закінчення строку її дії, а господарська діяльність, яку провадив суб`єкт господарювання після закінчення строку дії ліцензії, визнається такою, що провадилася без наявності ліцензії, з відповідним застосуванням до суб`єкта господарювання фінансових санкцій, визначених Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Згідно матеріалів справи, ТОВ «Нафтасвіт» 21.10.2024 звернулося до Головного управління ДПС у Кіровоградській області із заявою на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Кiровоградська обл., м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 46. Однак, розпорядженням №744-р від 05.11.2024 податковим органом відмовлено у видачі ліцензії у зв`язку з встановленням невідповідності вимогам частини 42 статті 15 Закону №481/95-ВР — відсутні завірені копії документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт роздрібної торгівлі пальним, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення.
Позивач також зазначає про належне виконання обов`язків щодо сплати чергових платежів.
Водночас згідно наявних на ліцензії №11270314201900167 від 05.07.2019 відміток про поточні сплати, ліцензіатом проведено оплату за період з 05.07.2021 по 05.07.2022. Також, у матеріалах справи наявна платіжна інструкція №2874 від 18.07.2024 на суму 2000,00 грн, у призначенні платежу якої зазначено «сплата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним код платежу 22013300».
Пунктом 1 частини 1 статті 53 Закону №3817-ІХ встановлено річну плату за ліцензію на право: роздрібної торгівлі пальним - в сумі 0,35 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, в якому здійснюється платіж, на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2025 встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» становив 8000,00 грн, відтак річна плата за ліцензію мала становити 2800,00 грн.
Доказів сплати платежів після спливу терміну дії ліцензії у вказаній сумі позивачем суду не надано.
При цьому судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДПС від 03.12.2024 №937-п було проведено фактичну перевірку ТОВ «Нафтасвіт», за результатами якої складено акт від 16.12.2024 № 17610/11-28-09-02/40134807 та встановлено, зокрема, частини 2 статті 29 Закону № 3817-IX в частині роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. У наступному на підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС прийняти рішення про застосування до позивача фінансових санкцій № 00002500902 від 10.01.2025 про застосування штрафу за порушення частини 2 статті 29 Закону №3817-IX в частині роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у розмірі 319500,0 грн.
Не погодившись із наведеними у Акті перевірки висновками, а також прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями, у тому числі і щодо застосування штрафу у розмірі 319500,0 грн, позивач оскаржив їх у судовому порядку.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 у справі № 340/2817/25 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Нафтасвіт» було відмовлено.
Поряд з цим, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 скасовано, ухвалено нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області 10.01.2025 №00002530704 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтасвіт» штрафних санкцій в сумі 88197,10 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Судом апеляційної інстанції було встановлено, що «ТОВ «Нафтасвіт» у визначений пунктом 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону №3817-IX строк (до 01 листопада 2024 року) подано заяву про отримання нової ліцензії (21 жовтня 2024 року) та внесено 19 вересня 2024 року плату в розмірі 2000,00 грн, 13 лютого 2025 року внесено річну плату за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним у розмірі 800 грн.
Оскільки пункт 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону №3817-ІХ пов`язує недійсність раніше виданої ліцензії на провадження певного виду діяльності лише із невиконанням суб`єктом господарювання обов`язку зі сплати чергових платежів до 01 листопада 2024 року, а позивачем такі платежі у повному обсязі сплачені 13 лютого 2025 року, тобто позивачем не виконано умови пункту 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону №3817-ІХ, відповідно, суд дійшов до висновку, що позивачем у грудні 2024 року здійснювалась діяльність з роздрібної торгівлі пальним без ліцензії.»
Таким чином, рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, встановлено невиконання Товариством умов пункту 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону №3817-ІХ, припинення дії ліцензії №11270314201900167 від 05.07.2019 та здійснення у грудні 2024 року діяльність з роздрібної торгівлі пальним без ліцензії.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставини, встановлені у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026 в адміністративній справі №340/2817/25, яка набрала законної сили, мають преюдиційне значення для розгляду даної справи.
З урахуванням установлених обставин справи, суд дійшов висновку, що починаючи з 01.01.2025 та станом на дату проведення фактичної перевірки у ТОВ «Нафтасвіт» була відсутня чинна ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, а відповідні доводи позивача відхиляються судом, як необгрутовані. Докази одержання позивачем нової ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним станом на 13.02.2025 відсутні.
Частиною першою статті 73 Закону №3817-ІХ установлено, що за порушення цього Закону щодо виробництва, обігу та зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно із законом.
Для обрахунку штрафних санкцій, передбачених цією статтею, використовується розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня звітного (податкового) року, в якому виявлено порушення.
Відповідно до пункту 22 частини 2 статті 3 Закону №3817-ІХ до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії - 45 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Оскільки порушення встановлено у 2025 році, для визначення розміру штрафної санкції підлягав застосуванню розмір мінімальної заробітної плати, встановлений станом на 01.01.2025, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» становить 8000,00 грн.
Таким чином, відповідач правомірно визначив суму штрафної санкції в розмірі 360000,00 грн, виходячи з розрахунку: 8000,00 грн х 45.
Доводи позивача про відсутність вини позивача у здійсненні роздрібної торгівлі пальним за відсутності ліцензії суд відхиляє, адже обов`язок суб`єкта господарювання здійснювати реалізацію пального виключно за наявності відповідної ліцензії прямо передбачений вимогами Закону №3817-ІХ. Наявність обставин, які, на думку позивача, ускладнювали чи унеможливлювали отримання такої ліцензії, не надає права провадити господарську діяльність без належного дозвільного документа.
Сам собою факт звернення позивача до контролюючого органу із заявами про отримання ліцензії, а також посилання на бездіяльність міської ради щодо продовження договору оренди земельної ділянки, на якій розташована АЗС, не спростовують встановленого судом факту реалізації палива без чинної ліцензії.
За наявності обставин, які перешкоджали отриманню ліцензії, позивач не був позбавлений можливості утриматися від провадження діяльності до належного оформлення документів або оскаржити дії чи бездіяльність відповідних органів в установленому законом порядку.
Щодо посилань позивача на те, що податкове повідомлення-рішення №000026920902 від 18.03.2025 підписане неуповноваженою особою Петром Кливцем, суд зазначає таке.
Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області №58-о від 19.02.2025 ОСОБА_4 з 20.02.2025 призначено на посаду головного державного інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Кіровоградській області (а.с. 210).
Крім того, наказом Державної податкової служби України №407-о від 28.02.2025 на ОСОБА_4 з 03.03.2025 покладено на виконання обов`язків заступника начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області на період увільнення від роботи ОСОБА_5 у зв`язку з його призовом на військову службу під час мобілізації (а.с. 211).
Отже, станом на дату прийняття та підписання спірного податкового повідомлення-рішення - 18.03.2025 - ОСОБА_4 виконував обов`язки заступника начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області та мав право підписувати податкові повідомлення-рішення за результатами розгляду матеріалів фактичних перевірок.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, враховуючи дослідженні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обгрунтованість застосування до позивача штрафних фінансових санкцій та правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення №000026920902 від 18.03.2025 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 360000,00 грн, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ТОВ «Нафтасвіт» відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241 — 246, 255, 295 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтасвіт» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення — відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 25 травня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач — Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтасвіт» (код ЄДРПОУ 40134807, вул. Молодіжна, буд.46, смт. Власівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 27552). 
Відповідач - Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ 43995486).

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК